320 
_ antändning. Bättre inrättningar vid eldningen hade utan 
tvifvel tillätit mer sparsamhet med bränslet. Emedlertid, 
till vinnande af nägon besparing dermed, uppöstes af nägra 
efter afskumningen den tunnaste soppan, ännu kokhet, i 
stora baljor, hvilka uttömdes ı kettlarne, sedan grumset blif- 
vit utsläppt och ketteln rengjord. 
En tunna Sıll, som höll 80 kannor*), gaf i börjedin 3 
kannor Tran, men sedermera, allt efter fetman, ifrän 6 till 
2 kannor. Mager Sıill koktes icke. 
För hvarje kettel fordrades till kokningen tvä man, 
hvilka kallades Kokare: derjemte mäste en Fyrare hällas för 
hvar och en Grufva eller eldstad, hvarutom hvart och ett 
Kollag hade en förman och annan nödig betjening. 
Till vidare upplysning af föregäende, i korthet om Träne 
kokningen anförda, bifogas en beskrifning och teckning **) 
öfver Trankokeriet Saltkällsviken, med 7 kettlar (belägit 
i Bokenäs pastorat, Dragsmarks socken och Lane härad). 
Tab. I. föreställer en Planritning af det nämda Sal- 
teriet och Trankokeriet. 
1. En Saltbod med boningsrum ofvanpä. 
2. Sillsalteriet med Saltbod. 
3. Planer och bryggor af plankor. 
4. Upphöjd brygga, hvar& Tranfaten rullades ur Tran- 
kokeriet p& planen. 
5. Sjelfva Trankokeriet. 
6. Lossen, bygd af grofva stockar, uthuggne pä& inre 
sidan och fodrade med bräder, genom hvilken Sillslädan 
medelst vindspel 'uppdrogs ur de vid ändan af Lossen lig- 
gande Sillbätar till andra botten pä& Trankokeriet. 
7. Pumphuset. 
8.  Vattenrännan ifrän pumparne till Trankettlarne. 
*) Det är att märka att sillen mättes i flata tunnmätt, som starkt rä- 
gades (Lsungman, A. V., Anteckningar rörande sillsaltning, sillvrakning 
och sillhandel. Uddevalla 1883, sid. 120). (Utg. anm.) 
**) Gjord af Commissions-Landtmätaren N. A. WEsTRoRG. 
EEE N 
