11 
i Boston liksom i Gloucester kosta 2'/, dollars per ton 
och för en vagn skola 2 tons räcka frän denna stad till 
Chicago. De nyaste och nu mest använda kylvagnarne 
äro Wickes pätent. De lasta 40,000 Ibs kött. De äldre, 
lär tillverka nägra, voro betydligt mindre. De hade upp- 
till omkring 1, nedtill omkring '/, fot breda (fran väggarne 
inät vagnen till) isbehällare utefter längväggarnes hela yta. 
‚ Derefter bygde man isbehällare vid vagnarnes gaflar och 
i taket, de senare 1 ä 1!/, fot djupa. Dessa användes för 
kött-transport af Armours stora slagterifirma i Chicago. 
Isbehällarne göras af tunna bräder och äro inuti beklädda 
med galvaniserad jernplät. De nya kylvagnarne efter Wic- 
kes patent hafva som vanligt en dörr pa midten af hvar- 
dera sidan, äro en 34 fot länga, omkring 8 fot breda samt 
lika höga och försedda med en isbehällare utefter de mot- 
satta ändarne af hvardera längväggen, hvilka isbehällare 
syntes vara ungefär af samma längd som vagnens bredd 
eller tillsammans en 14 ä 16 fot, kanske nägot litet längre. 
Deras bredd var 1!/,;, ä& 2 fot. Öfverst utgjordes deras 
in mot vagnen vända vägg af flätade, 2 inches breda lister 
af galvaniserad plät, sa anbringade att vid hvarannan ma- 
ska en 2 ä& 3 inches läng flik (deras fria ändar) stack ut 
inat vagnen. Der nedanför bestodo behällarne som van- 
ligt af tunna bräder och plät. Nederst sneddade den inre 
vägsgen af utät mot vagnsväggen, utefter hvilken fans en 
ränna pä golfvet för det smälta isvattnets upptagande och 
aflopp. Men innan detta vatten hann ned i den, hade det 
i sjelfva den nämda afsneddade delen att droppa pa och 
sprida sig utefter ett tätt system af längslöpande, galvani- 
serade stälträdar, hvarvid en betydlig del afdunstade, 
ökande och spridande kylan likasom de nämda plätfli- 
karne uppe vid isbehällarnes öfre del. Sjelfva vagnsväg- 
garne liksom dörrar, golf och tak voro 6 inches tjocka, 
Det upplystes, att de dubbla brädväggar, hvaraf de be- 
