24 
lagren af den frusna fisken igenom. Hufvudmassan af 
denna gär eljest genom en dörr, som befinner sig pa den 
mot husets insida vettande kortväggen af förvaringsrum- 
men. Taköppningarne bruka tilltäppas med dubbla, me- 
delst flanell i kanterna väl tätade lock, det undre likt 
väggarne, fast ej sa tjockt. Den pä samma sätt tätade 
dörren är konstruerad pa samma sätt som förvaringsrum- 
mens väggar i det hela. I de flesta äldre fryshus bruka 
dessa vara en 15 ä 16, i nägra nyare ända till 24 inches 
tjocka. Ytterst och innerst bestä de af ihopfalsade, syn- 
nerligen väl tätade, vanligen 1 inch tjocka bräder, invän- 
digt (mot förvaringsrummet) stundom fernissade, stundom 
helt och hället beklädda af galvaniserad jernplät. Mellan- 
rummet är kanske oftast endast utfyldt med torr sägspan, 
stundom med temligen fin träkolstybb. I ett fryshus hade 
man en entums cementbeklädnad pä den inät sägspänet 
vettande sidan af den inre brädväggen. Ej sällan beklä-_ 
der man bäda brädväggarna inät sägspanet till med tjock 
papp. Ett nätverk af brädribbor är spikadt pa innerväg- 
gen, sa att fisken ej mä kunna staplas omedelbart intill 
den. Ett rum för luftens cirkulation mä der alltid finnas. 
Ett sädant luftrum ästadkommer man ocksä pa ett eller 
annat sätt vid golf och tak. 
Isbehällarne, hvilka, sasom sagdt, päfyllas genom öpp- 
ningar i förvaringsrummens tak — derföre alltid ätmin- 
stone sa högt mellan det och husets tak, att man beqvämt 
kan gä och arbeta pa det förra -— äro ocksä af mycket 
varierande form. Än äro de placerade endast intill kort-, 
än endast intill längväggarne, eller ocksä stä de alla fria- 
inuti förvaringsrummen, än detta senare i förening med 
nagot af de föregäende anbringningssätten, da de ej som 
eljest behöfva stä tätt intill hvarandra vid väggarne. De- 
ras kortaste sidor*) hälla upptill 6 & 8, nedtill 3a 4 
*, ] ett fryshus, rymmande en 150 tons fisk itvänne förvarings-. 
rum, hade man runda, fristäende isbehällare, 12 st. i hvarje rum, 
