4 Lazexport 
till England. 
f 
i 
Huru fisken i 
 första hand 
säljes. 
28 
som de här senast beskrifna fast omkring dubbelt sä breda. 
De betäcka här ocksa rummens inre kortväggar. Hvarje rum 
är 6 fot bredt, 8 höst och 10 djupt inät. Utefter deras väg- 
gar stä först vertikala och pa dem äro sedan horisontela 
spjelar fastspikade, hvilka tjena till stöd för lösa bräder, 
hvarpä laxen — och äfven annan fisk — lägges, dä den 
skall frysas. Makrill hänges dock härunder upp, allt ‚pa 
det den kalla luften mä kunna lätt fä tillträde till fisken. 
Efter frysningen, som här sker vid — 5° C. eller blott 
nägot litet kallare temperatur, och derföre tager en 48 
timmar, undanskaffas bräderna och fisken lägges direkt i 
hög i samma rum. Man brukar förvara den i en tempera- 
tur af — 2 2°C. 
Lax frän fryshusen uppe vid Bay des Chaleurs säldes 
1881, dä den i London betalades med 1!/, engelsk shil- 
ling per lb, derstädes med god vinst. Nu har emellertid 
denna affär upphört, säsom ej längre lönande sig, enligt 
uppgift af Mr J. Mowat, som bedref den. Han sade ocksä, 
att med de laxpriser, som senast varit gällande i London, 
affären ej häller lönat sig för det bolag, som haft en egen 
med kall-luftsapparat utrustad ängbät uppe vid kusten af 
Labrador, för att der uppköpa, infrysa och till England 
öfverföra färsk lax. Oaktadt de billiga inköpsprisen hade 
omkostnaderna blifvit för stora. 
I Boston, Gloucester, Portland, Me, Halifax o. s. v. 
säljer besättningen pa ett med fisk inkommande fartyg ge- 
nom sin skeppare (»the master») lasten direkt till fisk- 
handlarne utan nägon kommissionär till mellanhand‘*), 
detta vare sig man bringar färsk eller salt fisk i land. Dä 
det, framför allt i Gloucester, är vanligast, att rederierna 
för eller egarne af fiskeskonarne ocksä drifva fiskhandel, 
bruka de nästan alltid köpa, hvad deras egna fartyg föra 
*) Sädana finnas t. ex. i New-York, hvarest de enligt herr E. 
Blackford bruka erhälla 16 proc. 1 kommissionsarvode. 
