52 
ningen pa spikar liksom koljan, fast ända till 16 pä hvarje 
sida om den slä, hvari spikarne sitta. 
I S:t John liksom i New Brunswick och i Nova Scotia 
i allmänhet eller i de trakter af Amerika, der denna hand- 
tering mest idkas, röker man deremot färsk sill. Den far 
lisga i temligen stark saltlake 2 a 3 dagar samt kommer 
sedan i rökrummen för ungefär en lika läng tid. Detta 
är den större sillen. Den mindre ®), som företrädesvis rö- 
kas pä vären och som exporteras till Förenta Staterna 
eller till Vestindien, skall deremot fa hänga i rökrummen 
ända till 2 mänader. Endast en mindre del fläkes och 
beredes till hvad man i England kallar kippered herring. 
Denna fär endast för en :kortare stund ligga i saltlake samt 
rökes i en 6 timmar, under hvilken tid man häller det 
längt varmare än eljest i rökrummen. Vid packningen 
strös ofta nägot af den kryddpepparlika krydda, som man 
i Amerika kallar allspice, bland denna sill. Af den stör- 
sta sillen packas en 60, af den medelstora 100 och af den 
minsta 120 i trälador af !/, inch’ brädor. Priserna bruka 
vara 40 ända till 150 cents per läda. | 
I »sill-» eller »sardinstaden» Eastport i Maine, der 
man förr endast saltade eller rökade sill, och der ännu 
mycket af den största saltas, brukar man röka den medel- 
stora (den 7!/;—10 inches länga). Äfven denna fär ligga 
en 2& 5 dagar i saltlake. Den rökes 3 a 4 veckor. 
Mvcket af den fran New Brunswick och Nova Scotia 
kommande rökta sillen behandlas t. ex. i Boston pa det 
sätt, att man skalar af skinnet samt skär bort köttet 1 si- 
dorna fran hufvudet, ryggbenet och stjerten och inlägger 
det i hermetiska bläcklädor af dimensionerna Ix31,>x< 
1'/, inches eller i tunna trälädor med inskjutbart lock, 
de senare mindre lämpliga, emedan den skinlösa sillen 
(»skinned herring») ofta tager smak af dem. De bruka 
=) Mest bekant och eftersökt bland denna sill är den, man i 
Nova Scotia kallar Digby 'chickens. 
Ya 
