64 
fran kanterna (deras smala, nedvikna fals. Sa fa de 
sakta rulla i och längs en lang, mot ena ändan och ena 
kanten nägot litet lutande, efter deras längd afpassad 
platränna med eld under. Utefter den läsre kanten, der 
burkarnes öfre ända lägges, är hon försedd med en smält 
blandning af bly och tenn. Pa detta sätt blifva de till- 
lödda. Härunder har man ett litet häl öppet i lockets 
centrum. När detta sedan blifvit igenlödt, pröfvas bur- 
karnes täthet i kokande vatten, deri de insättas, placerade 
pa träbrickor, ryımmande 150 stycken. Sedan de otäta 
uttagits och omlagats, nedsättas derpa brickorna i fyrkan- 
tiga trälarar, der de förmedelst päsläppt änga kokas 11], 
timme eller nagot kortare tid i sött vatten (förr användes 
saltvatten, som kokar vid nägot högre temperatur). Upp- 
. tagna ur vattnet pröfvas deras täthet likasom i makrill- 
»cannerierna» medelst ljudet, som uppkommer, da man 
slar pa dem ıned en spik. Befinnas de »all right», hug- 
ger man ett litet hal i locket, hvarigenom nägot litet vät- 
ska och gaser rusa ut. Haälet tillödes äter omedelbart och 
burkbrickorna insättas i jernugnar, hvardera rymmande en 
2,160, 2,880 eller 3,360 burkar. Der änghettas de vid 
+ 115° Cels. under omkring en timmas tid. Komna ur 
ugnarne fä de stä och svalna en natt öfver. Äfven de 
burkar, hvars vid upphettningen utät svälda lock härun- 
der dragit sig inät, pröfvas dock ytterligare ätminstone tvä 
skilda gäanger medelst den nämda spikknackningen. De 
felaktiga upphettas vtterligare för en timme samt säljas 
ofta särskilt och för ej obetvdligt lägre pris. Den anförda 
uppvärmningstiden är fullt tillräcklig för att alla ben — 
äfven ryggraden — skola blifva mjuka och lätt tuggbara ®). 
Slutligen bestryker man burkarne med en blandning af 
*) En annan i Columbiafloden i stor mängd förekommande lax- 
art, kallad »steelhead» (Salmo Gairdneri) och mest liknande vär lax- 
öring eller ockla, kan man ej gerna använda till »canning», emedan 
benen i den äro för härdkokta. 
