86 
fuktiga guanon. Man fär upplägga mycket af den i ofta 
fran golf till tak inne i faktoribygnaderna näende högar. 
Här börjar den dock hastigt nog att undergä upplösnings- 
processer, försämras och förlora qväfve. För att före- 
komma detta gjuter man (hos Church and Co. och kanske 
äfven i andra faktorier) 50-procentig svafvelsyra (»50-sulp- 
huric acid») öfver hvarje guanolager, 70 lbs syra till 2,000 
lbs guano. Detta förfaringssätt, som i stort endast prakti- 
serats nägra fa är, framhölls af Herr Daniel C. Church 
sasom ett synnerligen betydelsefullt framsteg i fiskguano- 
fabrikationen *). Den svafvelsyrade guanon häller sig, fastän 
otorkad, »nästan en obegränsad tid», utan att nämvärdt 
förlora ammoniak; den kan, om man sa vill, efterät tor- 
kas vid faktoriet, men är dock sädan den befinner sig 
mvcket efterfragad och lätt säld. Liksom hufvudmassan 
af den torkade guanon säljes äfven det allra mesta af den 
raa, svafvelsyrade till superfosfalfaktorierna. Prisskilnaden 
mellan vanlig ra (blott mindre partier säljas i det tillstän- 
det) och svafvelsyrad förhöll sig som 12 till 17 (dollars 
per ton). »Ground dried» (ute pa plattformen torkad) guano 
uppgafs innehälla 12 % ammoniak, betingande sista äret 
2,» dollars i medeltal per »unit» (se förut). Blott en 
mindre del af den torkade guanon finmales vid faktoriet 
samt blandas der med fosfater eller potaska. 
Af 100 barrels fisk skall man i allmänhet fä 3 tons 
ra (otorkad) guano; 53 ä 60 barrels skola ätga till en ton 
torkad, allt efter som pressningen varit hard *”). 
Priset pa den räaa (orafinerade) tranen var vid mitt 
besök i Tiverton 21 cents per gallon. I medeltal för ett 
ärs fängsttid har man beräknat, att en barrel menhaden 
*) Förut gjorda försök med svafvelsyra ansägos ej hafva utfal- 
lit fördelaktigt (Jjemför sid. 226 i prof. Goodes arbete). 
*=) Enligt uppgift frän bröderna Brightmans faktori är detta s.K. 
stor {»gross>) ton. Herr D. Church uppgaf att 45 barrels (de vanliga 
ä 28 gallons) skola utgä till 1 ton guano i hans faktori. Jemför för 
öfrigt sid. 219 i prof. Goodes arbete. 
