97 
den fängade hafsfisken, särskildt sasom färsk fisk. För 
handeln med sädan vara vore oumbärlist att hafva till- 
gäng till, snart sagdt, oafbrutna meddelanden om fisk- 
marknadens ställning och kraf, och detta vore endast möj- 
ligt att ernä genom tillräckliga telegraf- och telefonförbin- 
delser. Den färska varans snara förskämning eller ätmin- 
stone försämring nödgade till densammas afsändande sä 
skyndsamt som möjligt till platser, der den för tillfället 
kunde till högsta pris omedelbarligen vinna afsättning och 
förbrukas, hvilket äter förutsatte ögonblickliga meddelan- 
den om behofvet ä& dessa platser. 
Den erfarenhet, fortsätter LsunemAn, man redan hun- 
nit förvärfva om det stora gagnet för fiskhandeln af de 
telegraf- och telefonstationer, staten lätit inrätta i bohus- 
länska skärgärden, talade mer än tillräckligt för att man 
slagit in pa en riktig väg, da man bestämde sig för att 
senom anläggandet af dessa stationer främja deu bohus- 
länska hafsfiskenäringen, och utgjorde äfven ett nog talande 
bevis för det befogade i Önskningarna om de redan er- 
hällna anläggningarnas tillökande med nya stationer & flera 
för fiskebedriften betydande platser. 
Beträffande de särskilda platser, som vore företrädes- 
vis förtjente att dervid komma i ätanke, framhäller Lsunc- 
MAN, att i Sunnervikens fögderi ur hafsfiskets synpunkt en 
telefonstation & fiskeläget Malmön med ledning fran Graf- 
varne vore Önskvärd, likasom ock en förening af Bovalls- 
strands och Grafvarnes stationer medels en ny ledning, att 
inom Orosts och Tjörns fögderi, der befolkningen i större 
omfattning än i andra delar af Bohus län egnade sig ät 
hafsfiskebedriften och der utomskärsfisket och särskildt 
storsjöfisket nätt den största utveckligen inom länet, föl- 
jande för fiskebedriften vigtiga platser behöfde sättas i 
förbindelse med fögderiets telefonnät eller statens telegraf- 
stationer, nemligen de betvdande fiskelägena Grundsund 
och Gullholmen vid Orosts vestra kust medels ledningar 
7 
[4 
