109 
4 
fremmande intressens understöd. Icke fiskerinäringens obe- 
stridliga kraf, utan förmägan att göra en visserligen helt 
mättlig, fast dock fiskarebefolkningens krafter vida Öfver- 
stigande, uppoffring blefve nemligen sälunda faktiskt den 
egentligen bestämmande normen för anslagets användning, 
och redan Iyckligare lottade intressen komme att beröfva 
den fattiga bohuslänska skärgärden och dess lofvande 
fiskerinäring ett af de fä anslag till denna senares förkof- 
ran, som möjlisen stä att utverka. 
Dä nu sa mänga af landets näringar kraftigt gynnats 
senom tullskydd och andra förmoner, under det att fiske- 
rinäringen lemnats ät sig sjelf, ehuru den helt visst äfven 
skulle kunnat främjas genom sädana ätgärder, och dä bo- 
huslänska hafsfisket bäde bättre och varaktigare samt för. 
landet billigare kan förkofras genom beredandet af för- 
bättrad samfärdsel och genom kloka anordningar, som 
gagna fiskebedriften, utan att landets befolkning ens en 
kort tid behöfver bidraga dertill genom att erlägga till 
följd af tullskydd förhöjda fiskpris, samt dä Göteborgs och 
Bohus län, ehuru det andra i ordningen inom riket i af- 
seende pa folkmängdens bäde storlek och täthet samt det 
första i ordningen i afseende pä bevillningens storlek, dock 
med hänsyn till telegrafväsendets utveckling stär efter samt- 
liga de söder om Dalelfven belägna länen; sä synas till- 
räckliga skäl förefinnas för Riksdagen att bevilja hela det 
belopp, som är behöfligt för ätminstone de för bohuslän- 
ska hafsfiskets främjande mest nödiga telefonledningarna 
med tillhörande stationer. Dessa äro, da hänsyn tages sä 
väl till det vmniga sillfisket som till det nu i kanske än 
starkare behof af dylik samfärdsel varande utomskärs- 
fisket, följande, nemligen i främsta rummet de af läns- 
styrelsen framför de öfriga förordade ledningarna Aättan 
—Rönnäng—Stockevik, Klädesholmen—Stockevik, Gull- 
holmen— Grundsund—Rllös och Malmön--Grafvarne 
jemte ledningen frän Hälleviksstrand till Kärringön, i an- 
