135 
utom bekräftats äfven genom af kommitten pa annat sätt 
inhemtad kännedom. Att den närbelägna Oxevikshamnen 
än mindre vore för ändamälet duglig, päpekades redan 
förra äret i kommittens utförliga betänkande“), och att 
Essviken icke heller är det, torde knappast behöfva ens 
pävisas, dä det nog tydligt synes vid en blick pa kartan. 
Kommittens fortsatta utredning har deremot lagt i dagen 
än fler bevis för Morlanda—Ellös-hamnarnes synnerliga 
tjenlighet säsom ändpunkt för den nämnda fortsättnings- 
banan**), pa samma gäng som den allt mer bekräftat den 
redan i det förra äret afgifna betänkandet framhällna upp- 
fattningen om den ifrägasatta Lysekil—Frändefors-jernvä- 
sens otillfredsställande beskaffenhet ur ekonomisk synpunkt 
för saväl Bohus län som riket samt fullständiga oförenlig- 
het med de Bohus län i verkligheten afseende jernvägs- 
sträfvanden, som funnit sitt uttryck i Landstingets besiut 
att »finansielt understödja ett successivt genomförande af 
en landstingsomrädet i dess helhet afseende jernvägs- 
plan» **"). Denna utredning har slutligen än ytterligare 
*, Betänkande etc, sid. 47. 
==) Betänkande etc., sid. 50—53, 55—56, 58, 59, 62. — Bland 
ytterligare nämnvärda förmoner torde kunna anföras den synnerligt 
ymniga tillgängen icke blott & källvatten och annat sött vatten utan 
äfven & grus och sand, det ovanligt sunda läget och den rymliga 
samt äfven genom den geologiska beskaffenheten hos marken syn- 
nerligt tjenliga platsen för anläggning af en t. o. m. rätt stor stad, 
OS. VL (Uty. anm.) 
===) Betänkande etc., sid. 40—42, 46—66, 76. — Lysekil—Frän- 
defors-banan afser egentligen sasom hufvudsak att bereda en ny ut- 
fartsväg för den trafik, som nu med Bergslagernas jernväg söker Göte- 
borg, men den är säsom sädan icke önskad af de provinser, den af- 
ser, da den ju icke kan bereda desse nägon nämnvärd förmon, eme- 
dan Lysekil saknar nödiga egenskaper för att kunna täfla med Göte- 
borg och emedan Lysekils-banan afser en alldeles för liten del af 
det inre landet och icke erbjuder den genaste utfartsvägen ens för 
trafiken frän de provinser, Bergslagernas jernväg genomlöper. En 
lika tydlig som afgörande svaghet ligger vidare derutinnan att Lyse- 
kils-banan aldrig kan päräkna att varda en exportbana af nägon be- 
tydenhet ens för spanmäl och andra s. k. landtmannaprodukter samt 
derför icke heller kan gifva upphof ät nägon regelbunden och liflig 
