183 
behöfde konstrueras för Trollhätte kanal, utan i stället 
kunde erhälla ökade dimensioner, hvarigenom frakterna 
öfver Venern kunde betydligen nedsättas, helst fartygen, 
genom att undvika passagen mellan Venersborg och Göte- 
borg, hvartill ofta ätgär ganska läng tid, kunna göra flera 
resor mellan Venerns hamnar, än de kunna medhinna till 
Göteborg. Härtill kommer att seglationen pa kanalen van- 
iigen mäste upphöra längt innan Venern eller hafsvikarne 
isbeläggas, hvadan transporterne fran Venerns hamnar till 
Uddevalla skulle kunna höstetiden fortsättas vida längre, 
än nu kan ega rum mellan Venersborg och Göteborg. För 
alla de orter, som angränsa sjön Venern, skulle det alltsa 
medföra icke ringa fördel, om genom en jernväg mellan 
Venersborg och Uddevalla varorna kunde med besparing 
af tid och utan äfventyr för sjöskada pa en 2!/, mil lang 
jernväg föras till exportorten. 
Pa alla dessa skäl hafva Rikets Ständer med anled- 
ning af de gjorda framställningarne funnit sig böra för 
byggande af en till begagnande med ängkraft afsedd jern- 
väg fran Herrljunga öfver Venersborg till Uddevalla bevilja 
det för denna jernvägs anläggande bildade bolag ett mot 
tva tredjedelar af den till 4,860,000 rdr beräknade kost- 
naden svarande län, att fran Riksgäldskontoret utgä med 
tre millioner tvähundra fyratiotusen (3,240,000) rdr, hvilket 
lan mä räntefritt innehafvas under tre är ifrän den dag, 
hvarje särskild del af länet blifvit Iyftad, hvarefter ä läne- 
beloppet skall inom hvarje kalenderärs slut inbetalas fem 
procent, efter är räknadt, hvaraf, för hvad af länet dess- 
förinnan icke godtgjorts, beräknas fyra procentärlig ränta, 
och äterstoden utgör kapitalafbetalning; börande i allt öfrigt 
de vilkor och bestämmelser, som blifvit meddelade för det 
till Ystad—Eslöf-banan anvisade län, äfven för detta län 
lända till efterrättelse. 
Rikets Ständer framhärda etc. 
Stockholm den 7 September 1863. 
