199 
Med hänsyn till behofvet i allmänhet för fiskerinärin- 
gen af ifrägavarande samfärdsmedel framgär bäde af ut- 
landets och den egna erfarenheten, att det icke blott är 
det ymniga sillfisket, utan äfven vära andra fisken af be- 
tydenhet säsom storsjöfisket, det s. k. »vinterfisket» och 
hummerfisket, ja i verkligheten hela värt hafsfiske, som 
tarfvar att sälunda främjas, och detta dess mer i den mon 
fisket, sasom fallet är med utomskärsfisket efter makrill, 
bedrifves under den varmare ärstiden och sälunda är än 
mer beroende af snabb afsättning, än förhällandet är i fraga 
om det under vintern idkade sillfisket. Ävägabringandet 
af en möjligast väl ordnad fiskhandel bör nemligen ätmin- 
stone underlättas genom de ifrägavarande anläggningarna, 
och en sädan fiskhandel kan och bör ej afse blott ett enda 
fiske under allenast en fjerdedel af äret, utan mäste om- 
fatta samtliga fisken och fortgä oafbrutet hela äret igenom. 
Utomskärsfiskets och särskildt storsjöfiskets betydelse för 
länets skärgärd bäde säsom utgängspunkt för en storartad 
framtida utveckling och sasom den del af näringen, hvilken, 
när det periodiska sillfisket om nägra fa ärtionden upphör, 
har att uppehälla skärgärdsbefolkningen och rädda henne 
undan en eljes menskligt att döma oundviklig nöd, förtje- 
nar derför att i afseende pä ifrägavarande anläggningar 
företrädesvis ihogkommas, och det isynnerhet som den 
storsjöfiske idkande befolkningen kraftigt egnar sig äfven 
at sillfiskebedriften och, säsom vand vid ett det sväraste 
utomskärsfiskes mödor och faror, ensam kan väntas nägot 
af i fraga om införandet af ett större utomskärsfiske ocksä 
efter sill fran var skärgärd. 
Sasom redan uti underdänig skrifvelse till Kongl. Maj:t 
den 30 Oktober 1885 framhällits®), har sjelfva naturen 
redan gifvit en Öfvervägande betydelse för fiskerinäringen 
at länets mellersta skärgärd och särskildt ät det af blott 
öar bestäende Orosts och Tjörns fögderi. De bohuslänska 
*) Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1886, sid. 121. 
