218 
är att kunna begagna dylika af kabel- och landledningar 
ömsom bestäende längledningar, som de här frän Uddevalla 
ifrägasatta, för verkliga samtal, annat än dä väderleksförhäl- 
landena äro för telefonering äfven & mycket länga afständ 
gynsamma, kan emellertid läta vilseleda sig af dessa Udde- 
valla—Lysekilsintressets förslag *). 
Af de inför Riksdagen i de uti Riksdagens skrifvelse 
äberopade handlingarne till utförande särskildt förordade 
stationerne inom ÖOrosts och Tjörns fögderi eller Fiske- 
bäckskil, Grundsund, Gullholmen, Kärringön, Klädesholmen 
och Rönnäng samt Hättan kan den ä badorten Fiske- 
bäckskil nu lemnas helt och hället & sido, sedan Uddevalla 
uti inlaga till Kongl. Telegrafstyrelsen af.d. 12 sistl. Septem- 
ber anhällit fa anlägga densamma pä egen bekostnad **) 
*) De af detta förslag närmast berörda kommunerne eller Grund- 
sund och Gullholmen hafva ock uti petition till Kongl. Maj:t samt 
icke mindre än trenne särskilda kommunalstämmobeslut hvardera ut- 
talat sina protester mot detsammas genomförande. (Utg. anm.) 
**) Enlist hyad man frän Uddevalla meddelat uti en skrifvelse 
till länsstyrelsen af den 10 Dec. 1887 är denna uppgift icke riktig, dä 
man tvärtom i Uddevalla »fordrar» att telefonförbindelsen mellan Udde- 
valla och skärgärden skalli allt väsentligt bekostas med de här ifräga- 
varande utaf Riksdagen och hushällningssällskapet beviljade anslagen. 
Detta misstag betyder emellertid intet med hänsyn till sakens afgö- 
rande, enär Fiskebäckskil längesedan upphört att vara fiskeläge och 
derför icke heller eger sädan betydelse för fiskebedriften att det pä 
grund deraf kan ifrägakomma vid den förestäende fördelningen af de 
nu tillgängliga anslagen annat än i händelse af öfverskott, som icke 
kan pä bättre sätt användas. Att Fiskebäckskil upphört befatta sig 
med fiskerinäringen, intvgades redan för länge sedan af A. E. HOLMBERG 
(Bohusläns historia och beskrifning, 1Il, Uddevalla 1845, sid. 192; 2 
uppl., II, Orebro 1867, sid. 311) och vitsordas för den närvarande tıi- 
den af den ofvan äberopade herr C. J. Opman jemte talrike andre Skaftö- 
landsbor uti en skrifvelse till länsstyrelsen angäende Skaftölandets in- 
delning i kommuner den 12 Nov. 1887, uti hvilken det i en utförligare 
redogörelse för näringslifvet ä& denna ö heter om Fiskebäckskil, att det 
»hufvudsakligast och nästan uteslutande beror af segelfarten», hvar- 
förutom detta förhällande nog tydligt torde framgä af tab. XXXIV ı 
den senaste statistiska berättelsen öfver länets hafsfisken. Fiskebäcks- 
kil benämnes derför ock med rätta säväl i länsstyrelsens skrifvelse 
till Kongl. Maj:t den 13 Okt. 1886 som i den nämnda skrifvelsen frän 
C.J. Öpman m. fl. för blott »läge» i motsats mot Grundsund, Kärringön 
m. fl. platser, som fä heta »fiskeläge» (Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 
1886, sid. 256, Aftr., sid. 46). (Utg. anm.) 
