219 
och Fiskebäckskil förklarat sig nöjd med en ledning 
frän hvilket häll som helst, blott det fär en telefonsta- 
tion. För stationerne ä de betydande fiskelägena Grund- 
sund och Gullholmen utöfvar deremot ledningarnes rikt- 
ning ett stort inflytande icke blott & stationernes värde för 
fiskerinäringen utan äfven ä sjelfva anläggningskostnaden, 
hvarföre de olika förslagen här skola bedömas först med 
hänsyn till denna senare. Vid telefonanläggningars utfö- 
rande i bohuslänska skärgärden har man emellertid att taga 
i betraktande icke nlott sjelfva anläggnings- utan äfven 
underhällskostnaden och tryggheten mot plötslig förstörelse 
genom f. ex. kablars afslitning o. dyl. Granskar man nu 
med hänsyn härtill Kongl. Telegrafstyrelsens förslag *), 
skall man först finna, att det föreslagna läget för kabeln 
mellan Gullholmen och Islandsbergs hufvud är högst otill- 
fredsställande, da en kabel säkerligen icke kan, skyddad 
mot hafvets ofantliga väldsamhet, tagas i land ä det be- 
räknade stället, utan mäste fortsättas till Skuteviken, deri- 
fran landledning kan dragas utmed Värbosundets norra 
strand fram till Grundsund. Härigenom kommer emellertid 
kostnaden för ledningen Gullholmen—Grundsund att uppgä 
till atminstone 6,025 kr. Vida mer tryggad och längt bil- 
ligare kan emellertid en ledning till Gullholmen utföras 
frän Ellös eller Kärehogen öfver den med Orost medels 
bro landfasta och med körvägar försedda Lafön, fran hvars 
nordvestra hörn, Kroksholm eller Rumpen kalladt, en ka- 
belledning kan fullt tryggad läggas öfver till Gullholmen. 
En sädan landledning öfver Lafön bör möta vida mindre 
svärighet att utföra och erbjuder längt mindre betänklig- 
heter än f. ex. landledningen mellan Grafvarne och Am- 
berseröd eller mellan Stockevik och Rönnäng, att icke tala 
om den nämnda ledningen öfver Islandsbergs hufvud. Kost- 
naden för en sädan ledning torde blifva med Ellös säsom 
*%) Bohuslänsk Fiskeritidskrift 1886, sid. 264, 268 (Aftr., sid. 
