222 
Morlanda—Ellösnejden *) erbjuder i motsats mot Lysekil 
de allra tydligaste förmoner sasom centrum för ett ifräga- 
varande del af skärgärden afseende telefonnät. Frän Ellös 
utga nemligen nu tvänne ledningar, den ena till Hälleviks- 
strand och den andra till Ileberg och Varekil, och frän 
Ellös eller Kärehogen kunna ju, efter hvad här visats, 
lämpligen anbringas en ledning öfver Lafön till Gullkol- 
men och en ledning till Rägärdsvik och Grundsund (samt 
möjligen äfven Fiskebäckskil). eller inalles fyra ledningar 
till olika häll, och likväl äterstä tvänne nya af Kongl. Maj:t 
till upprödjning faststälda vägar fran det inre Orost samt 
den föreslagna jernvägslinien öfver Flatön och Bokenäset 
till Uddevalla att begagna för ytterligare ledningar**). Att 
här ifragavarande nejd äfven är längt tjenligare sasom en 
blifvande koncentrationspunkt för näringslifvet i den mel- 
lersta delen af bohuslänska skärgärden än Lysekil, derpä 
är af landstingets jernvägskommitte i dess betänkanden an- 
förda talrika bevis, och insigten derom förmädde redan är 
1881 hushällningssäliskapet att anslä medel för undersök- 
ning af en till Ellös ledande jernväg, hvarefter denna jern- 
väg sedan utgjort föremäl för ansträngningar frän länets 
riksdagsmän i Andra kammaren och slutligen äfven fran 
landstinget, som hos Kongl. Maj:t förra äret gjorde hem- 
ställan om densammas bvggande säsom statsbana i förening 
med Uddevalla— Venersborg—Herrljunga jernvägs inlösande 
till statsverket, till hvilken hemställan Konungens Befall- 
ningshafvande »pä det kraftigaste förordade bifall» ***). 
Beträffande den föreslagna stationen & Kärringön är 
att märka, det kabelledningen fran Orost kan göras kor- 
*, Jfr den Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1887, sid. 130 (Aftr., sid. 
36), atföljande kartan. 
**) Undersökning har egt rum och anslag sökts äfven för en lands- 
väg frän Björnsundet öfver Rabön, Flatön och Angön till Dragsmark. 
(Utg. anm.) 
*#*, Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1886, sid. 110; 1886, sid. 227— 
231, 232—233, 272 (Aftr., sid. 17—21, 22-—23, 62); 1887, sid. 128, 
134—136 (Aftr., sid. 34, 40—42). 
