251 
sterar nemligen säsom bekant icke nägon telefonhemlighet. 
En ny ledning frän Uddevalla blefve väl för kostsam, och 
den befintliga ledningen derifrän till Källviken lär dessutom 
vara mindre omsorgsfullt uppsatt, hvadan den ofta är af- 
bruten, hvartill kommer att säväl telefon- som telegrafsta- 
tioner i städer i allmänhet äro mycket anlitade och till 
följd deraf ofta hinder kunna uppstä för samtal och tele- 
srammer, hvilket allt skulle förringa nyttan af en ledning 
dit. — Naturligtvis finge dock äfven en sädan ledning en 
viss om än ringa betydelse och kan sälunda vara önsk- 
värd, ehuru den ingalunda i värde kan täla en jemförelse 
med en ledning till Orost, äfven om den möjligen nägot 
billigare anläggningskostnaden tages i betraktande, för sa 
vidt nemligen med de ifrägavarande telefonanläggningarne 
i främsta rummet skall afses att främja fiskebedriften. 
Att ett antal Grundsundsbor, dä frägan om den till 
ÖOrost hörande skärgärdens förseende med telefonförbin- 
delser är 1885 för första gängen bragtes ä bane, förenade 
sig med ätskillige i Fiskebäckskil och Lysekil boende per- 
soner om en gemensam petition till förmon för en ledning 
frän Lysekil öfver Fiskebäckskil till Grundsund, hade sin 
orsak deruti att man dä hvarken egde nägot utveckladt 
telefonnät för Orosts och Tjörns fögderi eller nagon erfa- 
renhet om telefonanstalternas vare sig bästa anordning 
eller verkningar med hänsyn till fiskerinäringens upphjel- 
pande, och att man dä ansäg sig hafva större utsigter bäde 
att ernä en egen telefonstation och att undgä en för otill- 
fredsställande med rätta ansedd telefonförbindelse Öfver 
Källviken till Uddevalla genom samverkan med de bäda 
nämnda orterna, Lvsekil och Fiskebäckskil, samt att man 
dä ännu kunde tro pä möjligheten och Önskvärdheten af 
den ifrägasatta jernvägen till Lysekil fran Frändefors sta- 
tion & Bergslagernas jernväg, hvilket nu ej längre är för- 
hällandet. 
Inom Grundsunds kommun, hvilken pä det varmaste 
