927 
vid Stenungssund i Inlands Nordre härad samt i norra hälf- 
ten af Morlanda socken & Orost saltats ej obetydligt med 
sill, som ej upptagits, hvadan sillsaltningen i länet under 
förra vintern torde hafva lägt beräknadt Sa: till ätmin- 
stone 75,000 tunnor. 
Uti tabellerna X och XU—XX finnas veckorapporter 
med uppgifter öfver fisket af bäde stor sill och lottsill samt 
skarpsill för hvarje särskild vecka under hösten och vintern 
1886— 1887, hvilka uppgifter, i den mon de äro korrekta, 
ega ett mycket stort värde för bedömandet af sillfiskets 
förlopp. Ehuru dessa tabeller för fängsten af skarpsill g& 
tillbaka ända till September mänad, är dock drifgarns- 
fisket efter stor sill utanför södra skärgärden icke uti dem 
upptaget, hvilket skett först uti tabell XXXI, som innehäller 
en allmän öfversigt öfver samtliga hafsfiskena inom länet. 
Betraktar man en karta öfver länet, finner man snart, 
att norra hälften eller den norr om Gullmaren belägna de- 
len af detsamma företer en ı jemförelsevis vida mindre om- 
fattning splittrad kuststräcka samt endast tvänne ögrupper 
pä nägot större afständ utanför fastlandets kust af nägon 
fast ej stor betydenhet, nemligen Koster- och Väderöarne, 
under det att södra halfvan af länet är längt mer splittrad 
samt derför ocksä eger bäde talrikare och större ögrupper, 
af hvilka en till och med är sä betydande, att den fätt ut- 
söra ett eget fögderi för sig; och häraf har äfven blifvit 
följden, att den sistnämnda hälften af länet erhällit en längt 
större betydelse för fiskerierna med vida talrikare fiskelägen 
och fiskarebefolkning. Inom den norr om de stora öarne 
Orost och Tjörn belägna delen af länets skärgärd skiljer 
sig emellertid den till Sunnervikens fögderi hörande sydliga 
och mindre sträckan genom sina af djupt inskärande fjordar 
ätskilda näs (Bokenäset, Tungenäset, Stängenäset, Herrenäset 
och Sotenäset) mycket tydligt frän den ett mer samman- 
