359 
honom af diskussionsmötet under sillutställningen ı Göte- 
borg den 21 April 1887. — — — — — — _— 
Herr MaLm anmodades vara beredningens ordförande 
äfvensom att anteckna öfverläggningens resultat i detta proto- 
koll, som skall aflemnas till ordföranden i Göteborgs krets- 
afdelning af Föreningen till bohuslänska fiskeriernas främ- 
jande. 
8 2. 
Härefter vidtog öfverläggningen om den första af de 
tvänne frägor, beredningen fätt till sig hänskjutna, nemligen: 
hvılka märken böra användas för bohussillen, och 
hvilka egenskaper böra motsvara hvartdera märket? 
Af meningsutbytet framgick, att de närvarande enade 
sig om att inmatsill och tomsill borde hafva hvart sitt 
märke äfvensom att af hvardera sorten lämpligt antal stor- 
lekar borde utmärkas. Till dessa märken vore- bäst att 
använda bokstäfver, enär ingen osäkerhet kan uppstä om, 
huru sädant märke bör utsägas, hvilket deremot kan blifva 
törhällandet med andra tecken. 
För att beteckna inmatsill, ansägs bokstafven F lämp- 
lig. Den användes visserligen för samma ändamäl af skot- 
tarne, men detta bör ej vara till hinders ens för dem, som 
önska en sjelfständig bohuslänsk sillmärkning, eftersom till- 
läggsbokstafven för sillens storlek ej komme att likna nägot 
skotskt märke eller ens hafva nägon motsvarighet deri. Med 
afseende pä storleken sorteras den bohuslänska inmatsillen 
lämpligast i trenne sorter, hvilka beredningen ansäg kunna 
enkelt betecknas med bokstäfverna A, B och (, hvarvid A 
borde beteckna den största och C den minsta. Inmatsil- 
lens märken blefve säledes FA, FB och FC. 
Den bohuslänska tomsillen sorteras lämpligen i fyra 
storlekar, hvaraf de tre större motsvara norrmännens mär- 
ken KKK, KK och K och den fjerde utgöres af mindre sill. 
För denna minsta sort (den s. k. “mellansillen“) ansägo be- 
