371 
väg, enär man kunde genom att taga en hel vagn betinga 
billigare fraktkostnader. 
I Holland finnes icke nägon tull p& rökt sill. Försälj- 
ningen sker vanligtvis till den högstbjudande pä auktion, och 
konsumeras vanligen, endast i Amsterdam, flera tusen lädor 
hvarje vecka. 
Innan jag redogör för sjelfva rökningen, mäste förut- 
sändas säsom ett oeftergiflist hufvudvilkor för ett godt re- 
sultat, att sillen mäste vara sä färsk som möjligt, sköljas 
och rensas väl frän fjäll och slem, innan den rökes, och skall 
till rökningen uteslutande brukas aflall af ekträ. 
Vlika rökningsmetoder. 
N:r 1) Sill till böckling. 
Blank böckling, passande för Holland, kallrökes utan 
tillsättning af salt, tills sillen varder fullkomligt torr (om- 
kring 6 & 8 timmar); dock mäste sillens ursprungliga färg 
bibehällas. Till böckling användes den minsta sillsort, helst 
sädan som är full, och är detta den sill, hvilken om vintern 
sär mest ät i Amsterdam. 
N:r 2) Blank böckling 
für Tyskland och Belgien tillsättes med nägot salt för att 
varda mera hällbar (men mäste dock ej ha nägon salt smak) 
och rökes nägot längre tid än samma vara för Holland eller 
sä att färgen stöter mera i gult än & den förut nämnda. 
N:r 3) Härd, brunrökt böckling. 
Sillen saltas under en kort tid, 4 a 6 timmar, ı stark 
lake, rökes derefter längsamt, tills den blifvit nägorlunda 
torr, hvarpä den erhäller en stark rökning, som gifver den 
behöflig brun färg och härdhet. 
N:r 4) “Spekböckling.“ 
Härtill tages den största sortens full, fet sill. Sillen 
lägges i stark lake omkring 24 timmar, rökes derefter 4 a 5 
