376 
kalla medelsill. Äfven en den mest öfvade “sildevirkere* 
plägar, när han fiyttar frän en köpare till en annan, först 
undersöka, “huru stora märken“ den senare brukar, för att 
i trygghet kunna komma i gäng vid arbetet. 
De väldsamma prisfallen hafva ocks& en annan anled- 
ning, nemligen sillspekulanternas brädska att fä de köpta 
partierna i handeln. Under loppet af eftersommaren och 
hösten utföra de sä stora partier, att marknaderna varda 
öfverfylda. Mänge skulle mycket väl kunna vänta nägra 
mänader, dä tiden vore lämpligare, och med det samma 
skulle deras sill, väl behandlad, vinna derpä. 
Ett obeskrifligt slöseri sker med fängsten & de större 
sillplatserna. Efter amtmannens uppgift fängades i fjor i 
Nordlands amt 450,000 tunnor sill. Med anledning deraf, 
att sillen föll sig mindre, och pä& grund af det sorterings- 
sätt, köparne snart inföorde — mindre märken än stor Kri- 
stianiasill saltades icke —, kan man säkert säga, att en 
tredjedel af den fängade mängden kasserades. Allts& vordo 
minst 212,000 tunnor sill ätergifna ät sjön eller säsom 
onyttiga bortkastade. Hade man tagit tranen ut ur denna 
sillmängd, hade erhällits — med beräkning att af 15 tun- 
nor sill fäs 1 tunna tran och denna värderas till 20 kronor 
— mer än en fjerdedels million kr., som nu gätt förlorade. 
Och detta blott i ett enda amt pä ett halft ärs tid! Kan 
väl ett dylikt slöseri medföra annat än armod och elände? 
Och förtjenar man annat? 
> 
I korta drag skall jag redogöra för skottarnes sätt att 
behandla sillen*). Skottarnes sill är bland de mest efter- 
frägade sorter bäde i och utanför Europa pä& grund af dess 
godhet samt dess utsökta och likartade behandling, Men 
det mäste erinras, att den norska fetsillen ı färskt tillständ 
*) Jfr Lsungman, A. V., Anteckningar rörande sillsaltning, sillvrak- 
ning och sillhandel. Uddevalla 1883. Utg. anm. 
