3854 
man har dä blandning för andra gängens barkning. Sam- 
malunda upprepas tillagningen af lösningen för hvarje sär- 
skild barkning. 
Garn af bomullsträd, som skola indränkas med olja, 
böra förut hafva barkats 3 gänger pä ofvan beskrifna sätt, 
hvarefter de mäste väl torkas, förr än de indränkas med 
den oblandade och okokta linoljan. Oljan fär alls icke vär- 
mas, utan mä tvärtom helst vara s& kall som möjligt. Oljan 
hälles ı ett kar, och användes en kilogram olja till hvarje 
kilogram garn, d. v. s. lika mänga kilogram olja som vigten 
i kilogram af samtliga de garn, som skola indränkas. Efter 
det man lagt garnen i oljan, tagas de upp och f& öfver 
karet g& emellan tvä valsar för att s& mycket öfverflödig 
olja som möjligt mä pressas ut och rinna tillbaka uti karet 
igen. Garnen läggas derefter i ett kar med dubbel botten, 
p& det man mä kunna uppsamla den olja, som ännu rin- 
ner af garnen och för att hindra det de understa garnen 
komma att ligga uti olja. Man läter garnen ligga i karen, 
intill dess att det icke längre droppar olja frän dem, hvar- 
till i allmänhet ätgär 12 timmar. Derefter utbredas gar- 
nen p& en jemn plats i fria luften till torkning, och sälunda 
fü de ligga, intill dess de äro alldeles torra. Rinner fort- 
farande olja frän dem, kan man litet emelianät vända dem 
pä marken, men de böra aldrig upphängas till torkning och 
lika s& litet fä de packas ofvanp& hvarandra. Äfven om 
det regnar och stormar mäste man läta dem ligga stilla, 
ty om man lägger dem tillsammans i hög, förr än tiden 
dertill är inne, kunna de “taga brunne“ och fatta eld. Myc- 
ket regn är skadligt för nyss oljedränkta garn, men der- 
emot finnes ingen bot. 
När garnen äro fullständigt torra och icke längre smeta 
af sig, indränkas de ännu en eller tvä gänger med kateku*) 
*) I *Fiskeritidende* samt i kand. Wartem’s berättelse om Berliner- 
utställningen, ur hvilken uppsatsen synbarligen är tagen, stär *olja“, hvil- 
ket & begge ställena väl är tryckfel. 
