385 
och torkas p& samma sätt som förut. Derefter kan man 
förvara dem pä ett svalt ställe. 
Alltsä först tre gängers barkning med kateku, derefter 
indränkning med olja och slutligen änyo en till tvä gängers 
barkning. Efter hvarje fisketur barkas garnen pä nytt, 
hvaremot de icke vidare indränkas med olja. Derembot till- 
sättes katekulösningen med litet linolja. Bomullsgarn, som 
man endast Önskar att “barka“ med kateku, men icke vill 
indränka med olja, böra barkas fem gänger med kateku. 
Hampgarn är det tillräckligt att barka blott tre gänger. 
Ungefär samma metod begagnas i Förenta Staterna *). 
Herr WıLLıam HEARDER förordar i Fishing Gazette **) 
följande metod: 
För hvar tjugonde liter vatten tages en kilogram kateku, 
som upplöses genom kokning. Derefter läggas garnen eller 
linorna natten öfver i lösningen, hvarvid iakttages, att elden 
släckes, förr än garnen komma i kitteln. I allmänhet till- 
fogas säsom betningsmedel ett halft uns (15 gram) svafvel- 
syrad kopparoxid (blästen) till hvarje gallon (4,5 liter) vat- 
ten samt stundom äfven litet hornlim, mot hvars använ- 
dande författaren emellertid uttalar sig, dä det snart tvät- 
tas ut och dervid tager med sig en del af barkningen. När 
redskapen tagits ur kitteln, tvättas de uti rent vatten, hvar- 
efter de torkas. 
En engelsk anvisning af ARTHUR Evans, prisbelönad 
är 1874 och utgifven p& föranstaltande af lady BURDETT-- 
Courts ***), Jemnar följande föreskrift: 
Första vilkoret är att garnen barkas ordentligt frän 
begynnelsen, ty sker ej sälunda, förstöras de snart och in- 
gen ätgärd kan senare äterupprätta skadan. Det är för- 
denskull nödigt att först och främst aflägsna alla feta och 
FREE W. Corrıns uti Bulletin of the U. S. F. C. 1881. 
%*=) Mars 1884. Författaren tyckes för öfrigt blott hafva kopierat 
Wırcocks (The Sea Fisherman, London 1868). 
#*%) Lady BOURDETT-CoUTTs, som är mycket rik, är känd för sin stora 
välgörenhet samt för det intresse, med hvilket hon omfattar fiskerierna. 
25 
