35 
det faktum, att sillen frän och med sagda vinter regelbun- 
det nalkats bohuslänska kusten, dels af den med förhällan- 
dena under föregäende perioder öfverensstämmande ordning, 
uti hvilken sillen, med hänsyn till bäde tiden för insteget 
och platsen inom skärgärden för besöken, ingätt uti denna 
sistnämnde, dels af en mänghundraärig erfarenhet, som tyd- 
ligen ädagalägger, att hafssillen med en iögonenfallande re- 
gelbundenhet med vissa mellantider af uteblifvande semise- 
kulärt-periodiskt besökt bohuslänska kusten, och d& nu en 
sadan mellantid för omkring halftannat ärtionde sedan utgätt, 
sä& kan man med fog sluta till en fortvaro af den nu pägäende 
perioden till omkring är 1920, dä en ny mellantid för hafs- 
sillens uteblifvande frän bohuslänska kusten vidtager, intill 
dess att under tredje fjerdedelen af 1900-talet en ny fiske- 
period äter begynner. Hvilken ofantlig betydelse för bäde 
Bohus län och hela riket detta fiske kan väntas komma att 
ega, framgär tydligt nog af erfarenheten frän föregäende 
perioder (jfr Bilagan B, sid. 4—16). 
Det nu senast “yppade ymniga sillfisket“ vid bohus- 
länska kusten bör alltsa till följd af denna sin med skäl 
väntade stora betydelse vara väl förtjent af statens särskilda 
omvärdnad, pä det att den i hafssillens kustbesök yppade 
rikedomskällan mätte varda sä fullständigt och klokt som 
möjligt begagnad under den tid, den fortfar att flöda, p& 
samma gäng som ett bestäende välständ och ett kraftfullt 
näringslif skapas i bohuslänska skärgärden. Den nu senast 
törflutna vintrens synbarligen af egendomligt afvikande natur- 
förhällanden härrörande mycket ogynsamma fiskeförlopp har 
ocksä än ytterligare ledt uppmärksamheten & behofvet af 
kraftiga offentliga ätgärder till bohuslänska sillfiskets hasti- 
gare förkofran till en högre utveckling i afseende pä dess 
utöfning; ty om än fiskeförhällandena under förra äret vid 
de urgamla sillfiskena i Stora Belt och vid Sveriges sydli- 
gare kuster, oafsedt med hvad slags redskap fisket än be- 
drifvits, varit lika däliga eller blott föga bättre än i bohus- 
2. 
19] 
