Os 
delar af de till laxfängst vid Bornholm och sydöstra Skäne 
nyttjade laxrefvarne, att nägot tvifvel ej kan ega rum derom, 
att desamma verkligen förskrifva sig derifrän. Den andra 
jernkroken äter, hvilken blifvit funnen uti en i Kumo elf 
fängad lax, liknar äfven mycket den skänska laxkroken, men 
är nägot längre, eller 11,5 centim. läng, och af obetydligt 
tjockare träd. Den stump af upprifvet, tjockt och starkt 
hampsnöre, som ännu qvarsitter vid kroken, vidhandengitver, 
att refven varıt af samma slag som den vid Bornholm, Skäne 
och Blekinge till laxfiıske begagnade, och det är säledes 
temligen säkert, att äfven denna krok är hemma frän samma 
trakt af södra Östersjön. Att dessa jernkrokar sä sällan 
anträftas hos oss i laxar, beror troligen till god del derpä, 
att skandinaverne till sina laxrefvar nyttja mycket starkare 
lina än tyskarne. 
Förutom redan nämnda slag af ı Finland okända, ı 
laxar funna krokar har jag genom herr H. O. FonTeELL i 
Kristinestad nyligen erhällit en af fiskaren HAssELBLATT uti 
en i hafvet vid nämnda stad fängad lax tagen, c. 4 centim. 
läng krok af tillplattad tjock messingsträd, af högst egen- 
domlig skapnad och genom tvänne häl stadigt fästad vid en 
c. 40 centim. läng tafs af nära 1 mm. tjock dubbeltvinnad 
messingsträd. Frän hvilken trakt denna besynnerliga krok 
är hemma, vet jag ej, men förmodar att den kan hafva 
kommit till oss frän ryska sidan af Östersjön. 
Doktor Run. Lunpgerg beskrifver det vid Skänes syd- 
östra kust idkade krokfiske efter lax pä& följande sätt:*) 
*Fisket med lawref eller laxlina börjar redan pä hösten efter 
sillfiskets slut och fortsättes hela vintern, s& ofta ej väder- 
leken hindrar. Dessa refvar äro konstruerade för att flyta 
*) Det tyska sättet att fiska med laxlina liknar, att döma af prof. 
Benecke’s beskrifning, öfverhufvud det svenska, men tyskarne synas nyttja 
blott en krok till hvarje laxref, medan svenskarne hafva tre krokar. Ty- 
skarne skola begagna till bete förutom sill eller strömming äfven mört och 
vimba, och de klaga att redskap och krokar förloras mycket ofta. Dessutom 
uppätes laxen ej sällan af sälar, sä att endast hufvudet äterstär. 
