\ 77 
att tydligt nog. “ofantligt rika sillfiskeperioder omvexlat med 
mindre betydande sädana*, sä ait f. ex. “sillfiskena under 
1400- och 1600-talen voro af längt ringare betydenhet och 
sannolikt äfven längd än 1300-, 1500- och 1700-talens fisken®, 
hvilket förhällande ock uti ett, i en uppsats “om de stora 
sillfiskenas sekulära periodicitet* lemnadt fullständigt schema 
öfver de kände bohuslänske sillfiskeperioderne medels an- 
vändande af olika stilsorter särskildt utmärktes*). Senare 
framhölls ytterligare med en liten varning “emot öfverspända 
förhoppningar och deraf följande spekulationer“, hurusom 
man “först under senaste fjerdedelen af nästa ärhundrade 
torde kunna emotse ett s& rikt fiske som 1700-talets“ **). 
— Hur otillräcklig vär kunskap än mä vara ı förelisgande 
fall, sa torde dock vara säkert nog, att nu innevarande fiske- 
period icke pä längt när kommer att räcka lıka länge som 
den näst föregäende, bvaraf ock en mindre betydenhet torde 
varda den oundvikliga följden. — Dä emellertid sillen under 
de mindre betydande fiskeperioder, som omvexlat med de 
ovanligt rike sillfiskeperioderne, utan kändt undantag alltid 
gätt till och fängats äfven i södra och mellersta skärgärden, 
hvilken sistnämnda skärgärdsdel städse utgjort fiskets huf- 
vudort, och dä sillfisket under förra hälften af 1200-talet 
synes hafva fört med sig en efter ett hundraärigt inbördes 
krig ur annan grund fullt oförklarlig betydande ekonomisk 
uppblomstring uti bohuslänska skärgärden; sä mä man för- 
denskull alls icke taga für gifvet, det nu innevarande period 
icke skall komma att föra med sig ett rikligt sillfiske, i 
synnerhet som nutidens längt större medel för bäde fängst 
och afsättning möjliggöra att under en kortare tid ästad- 
komma lika mycket eller mer än fordom under en vida 
 längre tid. — Den här ytterligare päpekade olikheten mellan 
nu innevarande och närmast föregäende fiskeperiod manar 
*) Nordisk Tidsskrift for Fiskeri. V. Kjöbenhavn 1879, sid. 263— 
**) Bohusläningen. Uddevalla 1880, N:o 97 (A); 1883, N:o 102. 
