152 
hälst *); till stöd för hvilken mening Eder Kongl. Maj:ts 
Befallningshafvande äberopat Eder Kongl. Maj:ts Nädiga 
Bref den 5 April 1831, hvarigenom, i anledning af ätskilliga 
fiskares i Grundsunds Capell gjorda underdäniga anhällan, 
dels om förklaring hvad djup hafvet skulle hafva, der land- 
grunden slutade, dels ock att i och för hummerfisket samma 
rättigheter mätte beviljas, som för sillfisket äro gällande, 
Eder Kongl. Maj:t ı Näder förklarat hinder för fiskes utöf- 
ning icke kunna läggas af andra än dem, som kunde hafva 
enskilt egande rätt till fiskevattnet, samt derföre i Näder 
anbefallt, att Actor skulle tillförordnas, för att med den rätt 
*) Detta antagande är fullständigt falskt; ty dels afsägs, säsom af 
det till grund för 1774 ärs “Stadga och Reglemente för Nordsjö-Fiskerierne 
samt Salterierne i Götheborgs och Bohus Län“ liggande komitebetänkandet 
pä det tydligaste framgär, alldeles icke att ästadkomma nägon den allra 
ringaste ändring af de befintliga fiskerättsbestämmelserna uti 1766 
ärs “allmänna Stadga och Ordning för Rikets Hafs-, Skär-, Ström- och In- 
sjö-Fiske“, dels kunde, till följd af bestämmelserne i |$ 2, 40, 42 af 1772 
ars da gällande Regeringsform, sädan ändring endast lagligen ävägabringas 
genom ett Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers gemensamma beslut, under 
det att ifrägavarande Reglemente endast utgör en af Kongl. Maj:t allena 
beslutad ekonomisk förordning, och dels innebär den missuppfattade 1 | 
af nämnda Reglemente blott och bart, att *hvar och en af Svea Rikes In- 
byggare utan afseende pa Ständ ler vilkor* skulle med hänsyn till hafs- 
fiskebedriften vid rikets vestkust vara i besittning af en icke vidare genom 
enskilda privilegier inskränkt näringsfrihet samt ega rätt att fritt förflytta' 
sig till sagda kust för nämnda närings utöfning, p& sätt redan längt förut 
fans förordnadt genom Kongl. eirkulärbrefvet den 8 september 1752, Kongl. 
brefvet den 27 juli 1762 och Commerce-Collegii kungörelse den 27 sep- 
tember 1762, angäende hafs- och skärfiskerierna i Göteborgs och bohuslän- 
ska skärgärden, Kongl. brefvet den 2 september 1765 och Commerce-Col- 
legii kungörelse den 27 september 1765, angäende finska, öster- och vester- 
bottniska samt vesternorrländska fartygs seglation pa Aake i göteborgske 
och bohuslänske skärgärden, samt “Stadgan för Nordsjö Fiske- och Salteri- 
erne uti Götheborgs och Bohus Län* den 20 November 1766, $ 1, hvilka 
förordningars innehäll finnes med till dels alldeles samma ord och med 
fullt samma syfte ätergifna uti den ifrägavarande misstydda |, hvilken lika 
litet stär i nägon strid med eller upphäfver fiskerättsbestämmelserna 
i 1766 ärs “allmänna Stadga* som den ä& samma dag med denna sistnämnda 
utfärdade särskilda “Stadgan för Nordsjö- -Fiskerierna* gör det (jfr dennas 
$ 13), ja af sjelfva ingressen till 1774 ärs Reglemente liksom af dess 6 $ 
framgär t. o. m. otvetydigt, att detsamma endast afsäg att ersätta de äldre 
ekonomiska speeialstadgandena, rörande det s. k. “Nordsjö-fisket®, men alls 
icke att upphäfva eller ändra 1766 ärs “allmänna Stadgas“ bestämmelser 
af allmän civillags natur. — Jfr vidare Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1884, 
sid. 7. (Utgifvarens anmärkning). 
