154 
ej behörigen styrkas kan, är för alla fritt, utan afseende & 
närheten af strand eller holmar och skär. 
Att eganderätt till dylika enskilta fiskevatten äfven med- 
{för uteslutande rätt till uptagande af de inom deras omräde 
befinteliga skal och musslor, borde efter Eder Kongl. Maj:ts 
Befallningshafvrandes omdöme antagas, och skulle ej blifva syn- 
nerligen hinderligt för storfisket, dä dels de omräden, hvar- 
till den kunde sträcka sig, förmodades blifva ganska fä, 
och dels de, som bedrefvo detta fiske, sällan hade tid att 
sysselsätta sig med uptagandet af agn, hyadan ock dessa 
skal och musslor redan i skärgärden blifvit en handelsvara, 
som tunnetals afyttrades till ffrenämnde fiskare. 
Kamar Collegium delar alia dessa Eder Kongl. Maj:ts 
Befallningshafvandes äsigter, hvilka, efter Collegii öfverty- 
gelse, stä tillsammans icke allenast med den sednast gäl- 
lande stadgan om saltsjöfisket i Nordsjön och dess skärgär- 
dar af är 1774, hvarigenom, enligt 6 S:ns lydelse, blifvit 
uphäfne och afskaffade alla förut i samma ämne gjorda och 
utfärdade förordningar och reglementen, samt i följd deraf 
jemväl 1766 ärs fiskeristadga, s& vidt den i afseende pä& 
strandegares rättigheter inom skärs, uti 6 $ stär i strid 
deremot*), utan ock med Eder Kongl. Maj:ts härofvan äbe- 
ropade, i särskilte mäl aflätne Nädiga bref af ären 1831 
*) Denna Kammar-Collegiets uppfattning är, säsom ofvan visats (Bo- 
huslänsk Fiskeritidskrift, 1884, sid. 152), oriktig och beror pä ett förbise- 
ende af den väsentliga skilnaden mellan den *allmänna“ fiskeristadgans lag- 
bestämmelser, rörande enskild eganderätt till fiske, och det blott för 
det s. k. *Nordsjö-fisket* gällande speciela reglementets bestämmelser af ren 
ekonomisk och administrativ natur, rörande näringsfrihet och tillätelse 
att fritt förflytta sig (“Freizügigkeit*) med hänsyn till utöfningen af 
nämnda fiske. Man mä nemligen ej förgäta, att det dä för tiden ännu var 
brukligt, att inskränka allmänhetens näringsfrihet genom privilegier ät en- 
skilde, och att f. ex. den 12 augusti 1745 lemnats ett sädant privilegium 
a sill- och torskfiske m. m., hvilket ansägs sä hindrande för näringsutveck- 
lingen att det: mäste af kronan äterinlösas (Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1884, 
sid. 160—101) samt att ett af dessa privilegier t. o. m. qvarstod längt ef- 
ter det 1774 ärs Reglemente utfärdats (Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1884, 
sid. 14). Alla dylika kungliga löften om förskonande frän sädana privile- 
gier eller monopolier blefvo senare onödiggjorda genom bestämmelsen uti 
60 $ Regeringsformen den 6 juni 1809. (ÜUtgifvarens anmärkning). 
