III. 
Nöte 
utur Protokollet öfver Justitie Ären- 
der, hället i Kongl. Maj:ts Högste 
Domstol, Tisdagen den 17 Majı 1836. 
Närvarande 
Justitie Räden STRÄLE 
BREDBERG 
VON LINDECREUTZ 
NYBLEUS 
ENGELHART 
NORDENSTOLPE. 
Justitie Rädet THEMPTANDER uppkom och 'intog sin plats vid Dom- 
'bordet, hvarefter till besvarande företogs Kongl. M:ts Nädiga Remiss an- 
gäende rätt till fiske vid stränderne af Nordsjön, m. m., hvilket ärende 
‚den 24 Februari detta är sednast förevarit hos Högste Domstolen, som dä 
beslutat, att handlingarne i mälet skulle emellan Högste Domstolens Leda- 
möter eirculera. 
Högste Domstolens fleste Ledamöter yttrade, det 1 
och 6 $S$ i 2 kapitlet uti Fiskeristadgan den 14 Novem- 
ber 1766, jemförde med Reglementet för Nordsjöfiskerierne 
af den 21 Julü 1774, visade, att med eganderätten till 
stranden vid Nordsjön rättighet till fiske, ehuru i 
vissa afseenden inskränkt, är förenad, hvilken rättighet 
jemväl synes sträcka sig till upptagande af musslor och 
skal till agn för storfisk. Att genom ett allmänt stadgande 
närmare bestämma denna fiskesrättighet, medelst utsättande 
af ett visst afständ frän stranden, torde, i anseende till de 
skiljaktige lokalförhällanden, hvilka kunna finnas, och den 
olika bevisning, som i särskilda fall kan ästadkommas, icke 
vara lämpligt, och kunde, s& vidt det skulle innefatta in- 
skränkning i strandegares förrnämde vilkorliga eganderätt, 
efter Högste Domstolens bemälte liedamöters omdöme, icke 
