180 
komne särskilda Reglementet för Nordsjöfiskerierne af den 
21 Juli 1774, skulle för framtiden erhälla en längt vid- 
sträcktare betydelse för Rikets hela vestra kust. För när- 
varande vore nemligen, enligt nyssnämnde Reglemente, allt 
fiske i skärgärdarne emellan Öresund och Norska gränsen 
fritt för hvarje Svensk man, och strandegaren hade icke 
ens inom sitt hemmans ostridigs rä& och rör uteslutande 
rätt till nägot slags fiske *#). För all notdrägt vore han 
skyldig att uppläta sina stränder, äfven om äker eller äng 
föreläge, som deraf kunde skadas. Han egde, ı sädant fall, 
endast rätt till skadeersättning af de fiskande efter mätis- 
mannaordom, hvarförutan den särskılda förmän blifvit ho- 
nom förunnad, att, vid notdrägt efter sill, som sker i hans 
enskilda fiskevatten, sjelf fä bestämma den ordning, hvari 
hans not mä dragas, i händelse han vill i fisket deltaga. 
Skulle nu, i afseende pä den betydliga inskränkning i strand- 
egarens rätt, som sälunda, till det allmännas förmenta för- 
del, blifvit för de vestra kustorterna stadgad, och hvarige- 

affattad i sädana ordalag, att den synbarligen afser icke blott att gälla för 
hela rviket och fisket af all s. k. dreffisk, oafsedt ymnigheten i hvilken den 
förekommer, utan äfven att utgöra en uppmaning till de fiskeberättigade i 
skärgärdarne att “förena sig“ om ett dylikt hafstiskets ömsesidigt gemensamma 
utöfning inom lämpligt begränsade skärgärdsdelar. Det ifrägavarande lag- 
budet har vunnit föga tillämpning utom i afseende pä skifte af fiskevatten i 
skärgärdarne, hvaremot det med hänsyn till dreffisken lägger hinder, som 
ej kunna mot fiskeberättigads vilja undanrödjas, sa länge - budet finnes qvar. 
Inom Bohus län har väl heller aldrig dylikt hafsfiske blifvit föremäl för laga 
skifte. — Uti den frän detta Högste Domstolens utlätande härrörande sam- 
manblandningen i var mu gällande fiskeristadgas 3 \ 2 mom. af de bada 
sa olikartade lagbestämmelserna i 2 kap. 7 | af 1766 ärs “allmänna Stadga“ 
derhän att en betydande del af deras väsentliga innehäll gätt förlorad, ligger 
med hänsyn till de bohuslänska förhällandena hufvudorsaken till all den 
missuppfattning af dessa bestämmelser och alla de sorgliga processer, som 
under särskildt det senaste ärtiondet upprört sinnena. 
(Utgifvarens anmärkning). 
*) Den 17 ma; 1836 gjorde sig i Högste Domstolen en helt an- 
norlunda beskaffad, füllt riktig uppfattning gällande (Bohuslänsk Fiskeritid- 
skrift, 1884, sid. "156, 155—159). Jfr vidare härom utgifvarens uppsats: 
Nägra ord om de stora bohuslänska sillfiskena. Göteborg 1877, sid. 22—25, 
samt Bohuslänsk Fiskeritidskrift, 1884, sid. 148, 152, 154, 155, 
163, 164. (Ütgifrarens anmärkning). 
