186 
kunde, enligt nu gällande stadganden, försvaras icke blott 
med privilegier eller särskilda tillständsresolutioner, utan 
äfven p& ätskilliga andra sätt, säsom med lagligen gällande 
aftal och i särskilda mäl gifne domar m. m.,, men nämnde 
rättighet blefve i flera fall för vattenverksegarne utan nytta, 
om de, säsom i denna $ stadgades, alltid skulle vara skyl- 
diga, att icke destomindre hälla farled öppen, enär dam- 
verkens beskaffenhet ofta gjorde sädant omöjligt. DBäde 
allmänna lagen och 1766 ärs Förordning fritogo ocksä frän 
en sädan skyldighet de vattenverk, som hafva rättighet att - 
stänga kungsädra; de skola endast, enligt sistnämnde För- 
ordning, & damverken hälla nödiga bottenluckor för fiskens 
upp- och nedgäende. Deremot medgäfve samma Förordning, 
säsom ytterligare undantag frän föreskrifterne om kungs- 
ädra, dels att i smä& vattendrag, hvarest ofvanboende ejlida 
i sin rätt, eller farled ej underhällas kan, allenast höst och 
var fiskens upp- och nedgäng mä genom tjenlig öppning be- 
främjas, dels ock att sädane vattenverk, som redan blifvit 
anlagde eller framdeles kunna anläggas, men icke hafva 
rättighet att stänga kungsädra, ändock fä, om s& oundgän- 
geligen tarfvas, öfverbygga kungsädran, s& framt det sker 
p& sädant sätt, att fiskens gäng icke hindras och att flott- 
eller farled hälles öppen, när den behöfver begagnas. För 
att ej göra nägon rubbning i alla dessa grannlaga och till 
allmänna lagen hörande förhällanden, hemstälde allts& 
Högste Domstolens fleste Ledamöter, att 15 $ borde er- 
hälla sädan lydelse: 
“Har man nägon särskild rättighet för vattenverk eller 
fiske, att stänga vattnet annorlunda, än nu om kungsädra 
sagdt är, njute sädan rättighet till godo; dock att i ty fall 
alla dammar skola vara försedda med nödiga bottenluckor, 
för den upp- och nedgäende fisken. För andra vattenverk, 
som med behörist tillständ redan anlagde äro eller fram- 
deles anläggas kunna, vare ock, der sä oundgängeligen tarf- 
vas, tillätet, ati kungsädra öfverbygga, sä framt det sker 
