194 
Hvad äter de öfriga ansvarsbestämmelserna i detta 
kapitel angär; sä enär de alla voro af ekonomisk natur 
och nägot hinder säledes icke mötte att, utan afseende ä 
hvad hittils varit stadgadt, nu vidtaga de förändringar, som 
kunde finnas ändamälsenlige, syntes tillfället af en helt och 
hället ny författnings utfärdande icke böra lemnas obegag- 
nadt, för att dels göra dessa ansvarsbestämmelser inom 
vissa alternativa gränsor s& rymliga, att de, utan en alltför 
stor utförlishet i detaljföreskrifter, mä& kunna vinna en rätt- 
vis och billig tillämpning pä& hela mängfalden af förekom- 
mande särskilda händelser, och dels ı nägon män förhöja 
sjelfva bötesbeloppen till närmare Öfverensstämmelse med 
nuvarande myntvärde och öfriga förhällanden; hvarförutan 
och dä det skulle vara mindre lämpligt att, pä& sätt 42 S 
i förslaget innehäller, förvandla dylika böter pä samma sätt, 
som i allmänhet är stadgadt, hvilket innebär, att de skulle 
förvandlas till fängelse vid vatten och bröd, normen för 
deras förvandling i stället borde blifva densamma, som 1 
ätskilliga andra p& sednare tider utgifna ekonomiska författ- 
ningar är vorden antagen, eller enkelt fängelse med tjen- 
list arbete. 
I enlighet med dessa i korthet angifne grunder och 
med iakttagande för öfrigt af de förändringar, som föran- 
leddes af hvad i det föregäende blifvit yttradt, ansägo Hög- 
ste Domstolens fleste Ledamöter sig allts& böra föreslä, att 
5 Kap. mä erhälla följande Iydelse: 
‘5 Kap: 
Om ansvar för öfverträdelse af denna stadga. 
S 
Fiskar nägon utan lof i det fiskevatten, der han ej 
rätt till det idkade fisket eger, ansvare derför efter ty 
allmänna lagen för hvarje fall bestämmer. Kronans en- 
skilda fiske, som till nyttjande af nägon enskild person 
