238 
at til sidstnemde slagen, och för Inrikes behofwet, nyttja 
behörigen märkte Gran-käril, sedan the, innan inpackningen 
skedt, blifwit utlakade och lak-täte gjorde. 
- 
& 
Ss. d. 
Ej mä Sill och annan fisk insaltas med annat än St. 
Ubes eller Portugisiskt salt. 
S. 6. 
The af Besättningen, som förrätta inpackningen, ware 
skyldige, at teckna theras särskildte märcke pä the tunnor 
the insaltat, och thet wid twä Daler Silfwermynts plickt p& 
hwarje tunna för then, som sädant försummar. 
Be 
Besättningen ware skyldig at ansa, salta och packa 
tisken efter then Ordning, som Skepparen befaller. Tredskas 
nägon härutinnan, äligge Skepparen sädant i thes Journal 
at anmärka, samt wid Fartygets hemkomst, behörigen anmäla, 
tä then brottslige bör plikta med halfwa lön sin, eller en 
mänads hyra til tre skiptes, äkäranden, angifwaren och them 
fattiga Siöfarande, p& sätt, som 7 Cap. Skeppmanna Balken 
Sjö-lagen emot ohörsamhet stadgar. 
she 
Skeppare och Besättning, ware icke tillätit, at utan 
trängande nöd, i sjön, eller pä Utländsk ort föryttra nägon 
af them fängad Sill eller fisk, eller nägot af thet til fisket 
utförde saltet, eller hwad annat thet wara mä. Bryter nägon 
häremot, ersätte skadan, och hafwe tillika förwärkat hyran 
för hela resan. 
gg, 
Hwar som i sjön af illwilja eller ondt uppsät gör skada 
ä annars fiske-redskap och fartyg, ersättje skadan och plikte 
ther til Twä hundrade Daler Silfemt. Sker skadan af wä- 
delig händeise, eller i trängande nöd, t& känne hwarthera 
hälften theraf. 
