245 
1753, dömas til spö eller ris-slitande, eller, om Domaren 
pröfwar, at förbrytarens heder theraf spilles, t& til fängelse 
wid wattn och bröd, samt thes utan, antingen then brotts- 
lisa förmär böta eller ej, altid til arbete pä ett eller flere 
är, efter mälets beskaffenhet, för Manspersoner p& nägon 
Fästning, och för Qwiuspersoner i nägot Spinhus. Befinnes 
Skepparen eller Styrmannen i dylikt Lurendrägeri wara del- 
acktig; straffes han pä lika sätt, och hafwe thesutan för- 
wärkat hela hyran. Gitta the leda ifrän sig all misstanka 
om kundskap eller delaktighet i dylikt Lurendrägeri, plikte 
änt& s& mycket, som Warans enkla wärde sig bestiger til, 
för wärdslöshet i then tilsyn och upsikt, som them äligga 
bordt at ı akttaga om thet, som om bord sig tildrager. 
So 
The mäl, som emot thenna Wär Nädiga Förordning 
kunna förelöpa, och icke röra Tull-försnillning eller Luren- 
drägeri, böra af Magistraterne summario processu uptagas 
och afgiöras, t& then, som med Masgistratens utslag ej nöjes, 
mä hos Wärt och Riksens Commercie Collegium sig beswära 
innom then tid och pä thet sätt, som 42. $. uti Kongl. Re- 
solutionen pä& Städernes Beswär är 1739 föreskrifwer. 
$. 32, 
Böterne efter thenne Förordning fördelas i twenne de- 
lar, hwaraf Angifwaren then ena, och nästa Sjömanshus then 
andra hälften skal tilfalla. 
8. 33. 
Slutligen är Wär Nädiga wilje och befallning, at hwar 
och en Skeppare & Buys, Hukare eller Jagt skal städse 
hafwa om bord ett Exemplar af thetta Reglemente; säsom 
ock at thet samma wid alla Fiskelägen och i Sjö-Städerna 
en gäng om äret Wärtiden, til wederbörandes efterrättelse 
allmänneligen kundgiöres. Til yttermera wisso hafwe Wi 
