344 
tillbehör samt bostad för förmannen. Mellan byggnaderne 
har man helst en rymlig gärdsplan, som kan tjena 'säsom 
upplagsplats för den saltade sillen, tomma tunnor m. m. 
Rökerierna äro naturligtvis af olika storlek allt efter affä- 
rens omfattning. I regeln bestä rökhusen af tvä& jemnsides 
hvarandra liggande envänings tegelstensbyggnader med en 
gemensam mellanvägg, men med hvar sitt skilda tak. Den 
ena af dessa byggnader är delad i särskilda rökningsrum 
(“sassen“), som i regeln äro 4—5 meter djupa och 3—5 
meter breda samt ätskilda af en ända upp till taket gäende 
tunn vägg af 1 eller !/, tegelstens tjocklek. Höjden frän 
golfvet till takets nedersta del är i regeln 31/,—5 meter. 
Yttermurarne äro i allmänhet af 1!/, tegelstens tjocklek. 
Den andra länga byggnaden eller rummet kan närmast be- 
traktas som en svalgäng. Der försigg& de arbeten, som fö- 
retagas med sillen före rökningen, samt afkylning, inpackning 
och lagring af den färdiga varan. 
Takpannorna ligga pä läkten, utan nägot vattentak af 
bräder under dem. Ä svalgängens tak äro alla Öppningar 
mellan takpannorna tillkittade med cement, och är samma- 
lunda förfaret & sjelfva rökhusets tak med undantag blott 
af de 3—4 öÖfversta pannraderne för Juftvexlingens skull. 
Golfvet bestär i bäda husen af tegelsten. Sjelfva svalgän- 
gen är försedd med ett par dörrar och s& mänga fönster, 
att tillräckligt ljus för arbetet erhälles.. Frän svalgängen 
förer vidare en dörr in till hvart och ett af rökningsrum- 
men. Denna dörr är efter bredden delad i tvä delar unge- 
fär som & logdörrar brukas. Ändamälet dermed är att 
kunna reglera draget genom att mer eller mindre öppna 
den nedersta halfvan under rökningen. Dels med hänsyn 
till luftvexling, dels för att erhälla }jus äro rökningsrummen 
äfven försedda med gluggar, hvarförutom i hvarje sädant 
rum finnes en gasläga. 
I hvarje rökningsrum finnes i 2 meters höjd öfver 
golfvet en rad bjelkar, som uti ett inbördes afständ frän 
