varme og kolde Egne, men stor i visse Egne af den 
lempererede Zone; dette er aabenbart noget, der nøje 
hænger sammen med Isdannelsen; thi Havvandet i Overfladen 
kan som bekjendt ikke synke langt under 0? uden at blive 
til Is, og deraf følger, at Vandets egen Temperaturvexel ind- 
skrænkes betydelig i saadanne Klimater, hvor Variationen 
særlig skulde forstørres af de lave under Frysepunktet liggende 
Temperaturer, nemlig i de egentlig arktiske Egne. — I Hen- 
seende til Temperaturen er der altsaa en ejendom- 
melig Overensstemmelse mellem de varme og de 
kolde Bælter i Modsætning til de mellemliggende 
tempererede, og jeg tror, man heri maa søge Forklarin- 
gen paa, at der paa de førstnævnte Steder findes 
Arter med ,snæver" Udbredningskreds, og at disse 
mangle i de mellemliggende Have, hvor der kun 
findes Arter med ,vidf Udbredning, thi disse have en 
»vid" Udbredning, kun fordi de kunne taale større Forskjel- 
ligheder i de omgivende Forhold i Almindelighed og i Tem- 
peraturen i Særdeleshed; paa Steder hvor denne varierer 
meget, blive de derfor næsten eneraadende. 
Hvorvidt et lignende Forhold som det nævnte ogsaa 
lader sig paavise for Saltholdigheden, er jeg for Tiden 
ude af Stand til at afgjøre; — det synes mig dog rimeligt at 
noget saadant maa være Tilfældet. Om dens aarlige Mid- 
delværdi skal jeg kun bemærke, at den aftager jævnt fra 
Ækvator til op mod Polerne. 
Jeg mener hermed at have vist, at Forekomsten af to 
særegne Faunaer, en i Middelhavet og en anden i de arktiske 
Have, er i Overensstemmelse med begge Steders Temperatur- 
forhold, dog gjælder min Fremstilling kun de skalbærende 
Mollusker; men at noget lignende vil kunne eftervises for en 
