REE SANSER 
af Limfjorden er selvfølgelig derfor mere i Overensstemmelse 
med Vesterhavet end vore andre Fjorde; den ligner dette i 
sin store Saltholdighed (og maaske ogsaa i Varmeforholdene) 
mere end nogen anden Fjord indenfor Skagen. — Man vil 
altsaa ved at gaa fra Skagen mod Syd gjennem Bælterne til 
Bornholm gjennemløbe en Række af forskjellige fysiske For- 
hold, en Række, der er parallel med de Forhold, man vil 
finde ved at gaa fra udfor Bergen mod Nord til Nordkap og 
derpaa mod Øst til udfor Varangerfjorden eller endnu længere 
mod Øst; i begge Tilfælde vil Saltholdigheden for- 
mindskes og Temperaturen saavel som dens aar- 
lige Variation aftage. — Det er derfor ikke til at undre 
sig over, at man finder en lignende Parallelisme i begge 
Steders Faunaer, der navnlig hos os giver sig til Kjende ved, 
at de sydlige Former aftage indad i vore Have i et langt 
stærkere Forhold end de nordlige; man vil i Følge det fore- 
gaaende forstaa, hvorfor dette i højere Grad gjælder for 
Sneglearterne end for Muslingearterne. Havde Østersøen i 
enhver Henseende været et arktisk Hav, d. v. s. haft noget 
større Saltholdighed og maaske lidt mindre Temperaturvexel, 
vilde man have kunnet vente hér at finde en ren arktisk 
Fauna, dog dette sker af de nævnte Grunde ikke; vel kjendes 
der jo fra den indre Østersø rent arktiske Dyr saasom 
Idothea entomon, hvilket allerede Professor Lovén for 
lang Tid siden har vist, men det er dog kun Undtagelser, 
og man har hidtil savnet saadanne for Molluskernes Ved- 
kommende; jeg skal imidlertid senere komme tilbage til 
denne Sag. — 
For at paavise den nævnte Aftagen af de ,sydlige" Mol- 
lusker indad i vore Have skal jeg opregne Molluskfaunaen paa 5 
Steder, der ligge saaledes, at de danne en Række fra Skagen 
