Rjordrrun dennes era tor, idenfsaadan 
maa 5 almindelige Arters Forsvinden betragtes 
som noget meget betydeligt, nemlig omtrent en Femte- 
del af den derværende Fauna. — Man kunde endelig ogsaa 
fremhæve, at Arter, der levede i samme Fjord til begge 
Tider, ofte have et forskjelligt Udseende, f. Ex. Cardium 
edule, der, som allerede den geologisk-antiqvariske Kommis- 
sion har set, i Stenalderen var betydelig større i Issefjorden 
end den nu er; men jeg anser disse ,Antydninger"f for over- 
flødige for Begrundelsen af mit Ræsonnement. 
For de paa dybere Vand levende Mollusker haves der dog 
ogsaa ligesom et Tegn paa en Forandring, men en Forandring, 
hvis Alder man rigtignok ikke sikkert kan udtale sig om, i 
nogle af de i nærværende Afhandling pg. 2 nævnte, kun 
som døde fundne, næsten udelukkende distinkt sydlige Mol- 
lusker; der er dog for disse den Mulighed, at nogle af dem 
for Fremtiden kunne findes levende i vore Have. Af disse 
Mollusker ere Tapes decussatus og aureus aldrig fundne 
døde i Kattegat, og det samme gjælder Lepton nitidum, 
Paåanopea glycimeris, Pholas dactylus? og en Snegl 
GCoecum glabrum, men derimod i Fjordene paa Steder, 
der gjøre det sandsynligt, at de have ligget i Tapeslagene; 
den eneste foreliggende Valvel af Panopea glycimeris er 
maaske dog hidført med Ballast. Endvidere kan sandsynlig- 
vis Lutraria elliptica henføres til Tapeslagene, men jeg 
har aldrig selv taget den der. Af de øvrige kun paa dybt 
Vand tagne skal jeg nævne Pecten pusio og Tapes 
edulis, der begge sandsynligvis ere at opfatte som de 
dybere levende Arter af Slægterne Pecten og Tapes, hvis 
Lavvandsarter jo karakterisere Tapeslagene. 
Jeg tror saa meget mere paa, at disse to sidstnævnte Arter 
