— 120 — 
i Aalbækbugten paa c. 12 Favne, sydost for Læsø, i Nærhe- 
den af Anholt, spredt i Farvandet nord og vest for Samsø, 
fra Kaløvig til Norsminde og maaske ned til Horsensfjordens 
Munding; men Limfjordens vestlige Dél er det eneste 
Farvand, hvor den er saa hyppig, at det kan lønne sig 
at skrabe efter den. Disse Oplysninger om Østersens Udbre- 
delse ere nærmest tagne efter Gollin ogWinther; thi det er kun 
sjælden hændet mig at faa levende Østers i Skraben i Katte- 
gat, det er kun sket enkelte Steder i Aalbækbugten og syd- 
ost for Læsø; derimod har jeg ofte fundet døde Østersskaller, 
men fra dem at slutte, at der ogsaa findes levende i Nærhe- 
den, gaar ikke uden videre; thi de kunne jo hidrøre fra ældre 
Lag og være meget gamle; nogle af dem havde ogsaa et saa- 
dant Udseende, at de godt kunde antages at være døde for 
maaske Tusinder af Aar siden; imidlertid var der andre, der 
næppe havde været døde ret længe, og naar man paa Katte- 
gatskortet afsætter alle disses Findesteder, vil man se, at de 
findes påa lignende Localiteter, som de nu levende og 
ligesom forbinde disses Findesteder; de fandtes saaledes alle 
paa blandet Bund fra c. 10 til c. 20 Favne, og de strække 
sig fra Aalbækhugten helt ned i den sydlige Dél af Læsø 
tendes blandede Bundparti; nord for Læsø fandtes ingen, 
men fra Nr. 69 sydost for Læsø følge de spredt den blandede 
Bund over til Fladen og Groves Flak; derfra gaa de ned til 
Anholt, og de sydligste fandtes paa Nr. 326 syd for denne 
Ø; paa Grund af denne Udbredning kan jeg ikke tvivle om, 
at der ogsaa paa de Steder, hvor disse døde Østers ere fundne, 
maa leve cller dog i visse Aaringer maa leve Østers, dog 
rimeligvis ikke i større Mængde. 
Naar man i Tanken samler de foranstaaende Data om 
Østersens Udbredning indenfor Skagen, sér man, at den i 
