påstå inom sin vetenskapsgren intaga en mindre upphöjd stånd- 
punkt än den, han tilldelar Prof. N. inom lichenologien. 
' Jag återvänder dock till det opassande, som Prof. W. fin- 
ner deri, att jag tillåtit mig ”anmärkningar, att icke säga ta- 
del” mot ej blott Prof. N. utan i allmänhet mot ”de män, 
hvilka inom den del af botaniken, inom hvilken den ifrågava- 
rande afhandlingen faller, under sista tiden, framstått såsom de 
utmärktaste”. Enhvar, som, om ock blott obetydligt, känner 
denna gren af botaniken, vet mer än väl, att inom densamma 
nu de mest olikartade åsigter söka göra sig gällande, och detta 
gäller allra mest om de tvenne, som Prof. W. anför såsom 
exempel på ”de utmärktaste”: Massalongo och Nylander. 
Häraf följer ju tydligt, att äfven om jag slafviskt omfattat 
den enas åsigter, och sökt bevisa dessas rigtighet, så hade 
jag begått brottet att tillåta mig ”anmärkningar” mot den an- 
dre, och tvärtom. Då det nu deremot är så, att jag ej velat 
in verba jurare magistri, utan sökt genom kritisk granskning 
finna sanningen, dervid försökande, efter bästa förmåga, att 
bevisa mina åsigters rigtighet, så råkar jag ännu värre ut, t 
då förbryter jag mig mot tvenne i st. f. mot en. Korteligen, 
för att undgå denna Prof. W:s beskyllning, för opassande upp- 
förande, så finner jag ingen annan utväg hafva stått mig öp- 
pen, än den att alldeles icke skrifva något, ty hvarje arbete 
måste väl nu innehålla en kritik af föregångarnes åsigter, hvil- 
ket Prof. W. finner ”mindre lämpligt”, eller ock att vara ett 
tomt echo af någon författare, hvilkens arbete af ingen blifvit 
angripet, men detta finner jag å min sida.vara lika litet lämp- 
ligt. För öfrigt kan jag till försvar för mitt handlingssätt 
åberopa Prof. N:s ord (och att han på dem lägger största vigt, 
visar sig deraf, att de nästan ordagrannt på åtminstone tvenne 
ställen 1) i hans arbeten förekomma), sålunda lydande: ”Ani- 
h Det är neml en egendomlighet med Prof. N:s skrifter, att 
man ej sällan påträffar stycken afskrifna ur hans föregående ar- 
beten, och detta med en sådan trohet, att de uppenbaraste gram- 
matikaliska fel ej sällan medfölja från bok i bok. Jfr t. ex. 
Prodr. Lich. Gall. p. 18 och Syn. p. 118, Prodr. Lich. Gall. p- 
