21 
4; Hvad den af Nyl lemnade beskrifningen af fruktens 
byggnad hos slägtet Belonia beträffar, har jag yttrat, att den är 
”prorsus falsa et sane paradoxa”, och att så är förhållandet, 
är för hvarje sakkunnig person lätt att inse. ”Efter ett citat 
för att bestyrka detta”, säger Prof. W. (och han hade gerna 
kunnat säga: ”som till fullo bestyrker detta”), ”vidfogas icke 
mindre än tre utropstecken” — och det är väl dessa !), som er- 
mosse namn, heder och värdighet af ”ett nytt utfall”. Jag 
måste bekänna, att jag härvid står svarslös, ty jag har, be- 
klagligtvis, aldrig funnit någon regel, som bestämmer, huru 
många usa man eger rättighet att använda utan att 
anses ”öfvermodig” 
Jag öfvergår nu till den andra, vida mer graverande be- 
skyllningen, den för ”förvrängning” af Prof. N:s ord, hvarpå 
följande exempel ?) anföres, såsom till fullo bevisande: ”I sin 
Prodr. Lichenogr. Gallie et Algerie, p. 4, säger Prof. Ny- 
länder: ”Meta idealis systematis cujusvis veri esse debeat, 
ut id necessitatem suam in se habeat, ut aliter esse nequeat”. 
Med förtigande af att detta uttryck gäller ett systems meta 
idealis hänför Mag. Fries de med citationstecken försedda 
orden ”necessitatem suam in se habeat, ut aliter esse nequeat 
i sin afhandling pag. 41 till det af Prof. N. uppställda syste- 
met och skapar sig sjelf en anfallspunkt mot honom, till hvil- 
ken han på intet sätt gifvit anledning. Försigtigtvis citerar 
icke Mag. Fries det ställe i Prof. N:s skrifter, der dessa ord 
i en helt annan mening finnas än den, i hvilken Mag. Fries 
som det, att ”Mag. Fries” öfvertygelse om ohållbarheten af Prof. 
Nylanders system, om han eger en sådan, tyckes mig hafva af en 
ung författare kunnat och bort uttryckas i mer modesta ordalag” 
— öfverlemnar jag åt den att afgöra, som visat sig ega en så 
stor förmåga att belägga andras yttranden med mer eller mindre 
passande epitheter. 
1) Som Prof. N. äfven fäst sig vid dessa utropstecken, åter- 
kommer jag framdeles till samma sak. 
2) På ett annat ställe talas om ”de många, såsom mig synes, 
obefogade och till en del advokatoriska utfall, hvilka Mag. Fries 
tillåtit sig”. Beklagligtvis finnes icke något annat än det här an- 
förda angifv 
et, hvadan ytterligare svar å min sida är omöjligt. 
