och mig åberopade Hoffmann; de vittna således tydligen om 
den källa, hvarifrån jag vid sammanställningen af dessa facta 
tagit mina uppgifter och hvilken källa jag samvetsgrannt ci- 
terat !). — Att jag eger samma skrif-fel som Nylander, 
bevisar således ingenting; måhända (jag vill ej bestämdt för- 
neka det) härleder det sig från en reminiscens af ifrågavarande 
ställe i inledningen till N:s Synopsis, lätt förklarlig genom de 
många gånger jag genomstuderat densamma, men lika möjligt 
är det äfven, att det uppstått derigenom, att namnet vesicu- 
laris onekligen är mera korrekt än vesiculosa, ty den ifråga- 
varande svamper, hvilken jag sjelf många gånger samlat och 
äfven mikroskopiskt undersökt, liknar en blåsa och är inga- 
lunda full af blåsor ?). — Vare härmed huru som helst — 
hade Prof. W. fästat uppmärksamheten vid de ställen i Bot. 
Zeitung, Nylanders Synopsis och min disputation, hvilka 
han sjelf citerar, skulle han undgått detta bevis på förhastadt 
omdöme och ej utan skäl mot mig hafva slungat en ärekrän- 
kande beskyllning; han tyckes mig hafva, äfven mot en ”ung 
författare”, kunnat och bort uttrycka sig i mindre sårande 
ordalag. 
skyllningen, att jag ”med denne (Nyl) befunnit mig i 
sing i hvilken han (jag) efter flera vexlade svar och gensvar, 
Is i tidskriften Botaniska Notiser, dels i tidskriften Flora, 
vi skyldig det sista svaret”. Sannt är visserligen, att 
Prof. N. var den, som sist yttrade sig, men enhvar, som ta- 
Vä Redan i vår olika len af samma källa kunde Prof. W.-. 
funnit ett, om ock ringa, bevis för att jag verkligen sjelf begag- 
ensamma. 
nat di 
2) Då Prof. N. på mer än ett ställe visat sig hylla denna - 
läm 
sen, att mindre namn böra mot andra, mera pliga, 
utbytas, och då ett godt tillfälle härtill onekligen härvid erbjuder 
sig, så torde det ej kunna anses opassande att fråga Prof. Ne ”å 
NR han i sitt anförande kunnat försäkra, att Prof. N. ”genom 
niss-skrifning” am ej med fullt uppsåt har användt BINER 
Ännu ett par ord om mitt s. k. ”förhållande” till Prof. N.! id 
Prof. W. framkastar redan i början af sitt anförande den a å 
STERNER 
SE 
