er 
41 
I det femte häftet finnes (pag. 285—288) en lång not, 
innefattande en quasi-kritik af mina Lichenes Arctoi Furope 
Groenlandieque; att jag emellertid här med tystnad förbigår 
densamma, torde kunna ursägtas deraf, att densamma af Prof. 
N. blifvit äfven i Flora införd och der af mig besvarad. — 
Likaledes anser jag det vara en lönlös möda att genomgå det 
arbete: Lichenes dne sive Prodromus Lichenographie 
Scandinavie, upptager nämnda häfte, för att derur ut- 
plocka de utfall mia ej blott mig !), utan Sveriges botanister 
öfverhufvud 2), hvaraf det är späckadt, isynnerhet som mån- 
gen måhända i de mindre smickrande yttranden, som jag väl 
knappt kunde undgå att fälla, skulle kunna skåda en jalousie 
de métier, då jag redan förut (Liet. Aret. p. 5) förklarat det 
vara min afsigt att engång utgifva ett likartadt arbete. Jag 
hoppas äfven att, om ej tid och krafter svika, kunna fullfölja 
signa!!! Fågripeö acuente adjungit” (Sällsk. pr. F. & Fl. Fenn. 
Ne p. 201); ”Nescio adhuc minus, sin multi methodum meam 
sequentur” (Ann. Se. Nat. 4, XM p. 264) m 
!) Jag anser dock böra påpeka en äl p. 43, i hvilken 
ärkniog. frotåll es, som Prof. N. redan förut i Flora 
(1859 p. 45) yttrat, att jag i Bot. Not. 1857 p. 211 vid an- 
förandet af N:s diagnos på slägtet Coniocybe olyckligtvis af bri- 
stande beg msn RN kommit att skrifva ”interdum” i st. f. ”num- 
quam”. Villigt erkännande det felaktiga häruti och beklagande 
er måste dög dock protestera mot Prof. N:s påstående att 
detta ”pro peculiari factum” (d. v. s. uppkommet genom 
uppsåtlig förtalskning) ett beteende, kom af N. förklaras vara ”suo 
m, at minus Sr ra sea le vara nog att 
Mere att äfren om ”interdum så 
tbytes mquam”, så 
anser jag mitt på Fämnde ställe fällda fåstålsidå sägkstolda ap 
utan vara lika berättigadt. 
?) Lichenologiens usla tillstånd i Sverige söker Prof. N. t. ex. 
bevisa, och detta på följande egendomliga sätt: ”ut exemplo osten- 
dam, quousque tamen tunc (quum lichenes explorare incepi) adhuc 
neglecta fuerint h:ec vegetabilia, afferre liceat, anno 1852 vulga- 
tissimam Lecanoram cervinam in Flora Upsaliensi nondum adnota- 
tam fuisse”. Exemplet är beklagligtvis mycket illa valdt, ty en- 
; hvar kan lätt finna den anförd redan i Wahlenbergs Flora 
€; 
