15 



af l:sta ordningen äro enkla, men sidohakarne af 2:dra ordningen 

 försedda på utsidan med en lång spetsig bihake. 



Snäckan är temligen tjock, utåt kanten liinnartad, med talrika 

 koncentriska strimmor. 



Förekomst. I bokskogar, trädgårdar, parkanläggningar, under 

 rishögar, stenar och gamla triistockar, oftast i källare, under hvalf 

 och i remnor på gamla miu-ar, helst i lägre liggande trakter, i 

 inånga orter uteslutande vid och uti städgr, aldrig i skuggiga sko- 

 gar, uppehåller sig denna, tillfölje af sin färg af lieeve kallade leo- 

 pardfläckiga af Malm lofiirgade, spetssnigel. I sina rörelser är han 

 trög. Sina föga talrika ägg lägger han löst förenade i klasar. 0- 

 road drager han vanligen hufvudet under manteln, men kan icke 

 på annat sätt i någon betydlig grad sammandraga kroppen. 



Itbrediiiiig. I Danmark: Ögruppen, flerestädes allmän på 

 Sjelland, i skogen vid Frederiksdal allmännare än föregående (enl. 

 IVIÖRCH), i skogen vid Frederiksberg och i Kongens Have inuti Kjö- 

 benhavn (enl. Malm) m. fl. st.; på Halfön, i bokskogen vid Hald, 

 vid Rindsholm och Randrup vid Viborg (Feudersen). 



Denna art synes hafva en fullkomligt vesthg utbredning. I 

 Sverige och Norge är den, så vidt bekant är, äniui icke funnen, 

 ehuru det är att förmoda, att han förekommer i södra Sveriges 

 löfskogar, framför allt i bokskogar och parkanläggningar i de vestra 

 delar ne af Skåne, Han saknas äfven i Finland, Ryssland och alla 

 öfriga länder i östra Europa, hvaremot han finnes på Shettlands- 

 öarne (Jeffreys Ann. & Mag. of Nat. hist. Oct. 1868), Stora Brit- 

 tauniens öar, Danmark, Holstein, Belgien, Nederländerna, vesti-a 

 Tyskland (Baden flerestädes i och invid städerna, i trädgårdar, käl- 

 lare o. s. v.), Schweitz, Savoien, Frankrike (Hautes Pyrenées), Spa- 

 nien (Katalonien och Valencia) och öfra Italien (Friaul). Enligt 

 BouRGUiGNAT är denna snigel en rent europeisk art, så att den af 

 LowE (Prim. Faun, Mader. p, 39) och Albers (Malac. mader. p. 

 12) för Madeira anförda L. antiquonim och den af Forbes (Land 

 a. Fresh w. Moll. of Algier) och Rossmässler (i Wagners Reisen 

 in Algier II p. 2-19) för Algier upptagna L. cinereus äro enligt ho- 

 nom helt andra arter. Den förra lienämner han L. ahrostoliis och 

 den sednare L. deshayesi. 



Littiax *uiiicolor Heynem. 



Cinereus; dypeus immacuJatus; ahdomen sqttamis angustissi- 

 hiis, flexuosis; soJea pedis unicolor, alla. 



