22 



10. Ulacinus MoQ. Tand. : lilacinus, unicolor (enfärgadt lilas- 

 violett). 



t'01'ekoMist. På åki'Hr, iiiigar och i trädgårdar år denna art ett 

 stoi't skadedjur, der han förorsakar mycken förödelse på den uppspi- 

 rande sädesbrodden, på bönor, gurkor, potatis o. s. v., isynnerhet 

 alla saftiga växter och växtdelar, som han föi'tär. Dessa härjningar 

 anställer han isynnerhet om nätterna, under det att han om da- 

 garne ligger väl dold under stenar, trästycken, jordklumpar, blad 

 o. dyl. De hvita varieteterna (1, 2, 3) uppehålla sig vid strän- 

 der af åar, träsk och sjöar, der de antingen ligga under stenar o. 

 dyl. i med vatten fyllda hålor eller åro nedkrupna på stjelkar under 

 vattenytan. Akersnigeln är utomordentligt fruktsam, ty han lägger 

 under sommaren flera hundra é,g^, ur hvilka ungarne framkomma 

 efter- omkring 20 dagar. Bouchard-Chauteraux hai" sett dem lägga 

 ägg 66 dagar efter sin egen födsel och uppnå sin fulla storlek vid 

 82 dagars ålder. I sina rörelser är denna snigel liflig. Då han 

 kryper brukar han ofta sätta den spetsiga, skarpt sammantryckta 

 ändan af foten i vädret och svänga den häftigt åt sidorna. 



Utbrcdllillg. I Sverige: från sydligaste SMne upp till Kare- 

 suando i Tornen Lappmarh (68 — (lO"), hvarest prof. Mäklin tagit 

 den på ett fjell (enl. Nord. & Nyl.). I Norge: allmän i södra och 

 mellersta delen. I Danmark: allmän. 3. filans: mj^cket allm. i 

 Ordrups mose isynnerhet på Carduus oleraceus (O. M.). 



I det öfriga Europa är denna snigel utbredd från Azoriska 

 öarne genom Portugal, Spanien, Mellersta och Öfra Italien, Friaul, 

 Böhmen, Ungern, Galizien, Siebenbiirgen, Podolien, Volhynien, U- 

 kraine till Kaukasus, Schweitz, Frankrike, Nederländerna, England, 

 Irland och Skottland till Island, Finland, Siberien och Amurgebietet. 

 I Nordamerika finnes den införd från Europa till Bostons, New- 

 Yorks och Philadelphias omgifningar och skall den äfveu vara tagen 

 på Grönland '). 



Liniax *uorvcgiciis Westerl. 

 Corp tis elonpahim, gracile, postice carina validissma, parum 

 angustatum^ supra rufescenti-cinereum, laterihus pallidis, siibtus 

 cinereo-cretaceifni (medio subpiceimi) ; s tid or piarms, lacteus. TJn- 



*) L. agrestis i Lowe's Prim. P'aun. Mader. 1851 p. 39 från Madeira 

 är enligt Bourguignat (Amen. malac II, 1860, p. 145) L. drymonhis Bourg., 

 och L. agrestis Tcrv., Rossm., Morelet, Debeaux i deras arbeten öfver 

 norra Afrikas moll. L. nycteUus Bourg. (Specil. malac. 1862 p. 41). 



