23 



cimts radul(P, mecJkis antice ufrinque simmfus , tricusxndatus, 

 cuspidibus lateral. suhtriangularihus, tt/edia clonfjata, obfusa; un- 

 cini lafcr. primi ordinis ad latus oiermun ciispidis longi acvlco 

 sat valido. Testa crassa, convexa, latere dexfro slnuata. Long. 

 11 — 13 nuti. 



Kroppen utdragen, smal, på bakre fjerdedelen starkt kölad, 

 föga afsmalnaude, ofvan rödgrå, på sidorna ljusare, under hvitgrå 

 (fotens midtfält mer eller mindie brunt); svetten sparsam, mjölkhvit. 

 Timgmemhrancns sidohakar på yttre sidan försedda med en tem li- 

 gen lång och ganska stark bispets. Snäclian af fast byggnad, tem- 

 ligen starkt konvex samt ej oljetydligt arringad på högra sidan. 



AgrioUmax agrestis, ferus Malm Göteb. Vet., Vitt. Samh. Handl. 

 X (1868) p. 90. — Limax *norvegieus Westerl. Synopsis critica 

 moll. (1870) p. 



rör«'lionist och iitlu'n!iiins;. I Norge, på det från den rika 

 ört-, möss- och laf-vegetationen här och der blottade porfyrberget, 

 utmed vägen genom den djupa granskogen i Ringerige, omkring 

 700 fot öfver hafvet, togs denna snigel under ett för tillfället fal- 

 lande regn den 5 Juli 1868. 



Anm. Vid samma tillfälle, som jag fann mina 2 exemplar, tog kand. 

 J. Collin och till intend. A. Malm öfverlemnade 4 individer, på hvilka 

 denne förf. anf. st. lemnat utförlig och noggrann beskrifning. Hans åsigt, 

 att formen "utgör den sä att säga vilda stammen för Agriol. agrestis," 

 och enligt hvilken åsigt han kallat densamma Agriol. agr. ferus, kan jacr 

 ej godkänna, hvarföre jag föreslagit ett annat namn, grundadt på fynd- 

 orten, med afseende fästadt på det tillialle då formen upptäcktes. 



Limax *heydeni Heynem. 

 Älhidus, pallidc flmms, rufescens, clypeo corpus posterius lon- 

 gitudine cequante, sitdore lacteo. Long. 10 mm. (clyp. 4 mm.). 



Hvitaktig, ljusgul eller ljusröd, med manteln af bakkroppens 

 längd; svett mjölkhvit. Tungmembranens sidohakar (enl. Heynem.) 

 enspetsiga. 



Limax heydeni Heynemann Malak. Blätt. X (1863) p. 210. Mörch 

 Syn. Moll. Dan. (1864) p. 8. 



Förekomst och iithreiliiiug. I Danmark tror O. Mörch sig 

 hafva tagit denna form vid Kongekilden. Den lokal i Sverige, 

 som han uppgifver (Gripsholm), tillkommer enl. Malm L. Isevis 

 Miill. — För öfrigt endast tagen under stenar vid St. Moritz i 

 Ober-Engadin vid en höjd af 6 — 7000', der den upptäckes af von 

 Heyden. 



