28 



eller gulgrå, med ljusare ryggköl och två ganska breda, mer eller 

 mindre tydliga, hela eller afhrutna, mörkare längsband på sidorna; 

 foten undertill, liksom brämet, hvitt eller bl^hvitt, stundom med 

 något mörkare midtfält; ofta är djuret askblått eller askgrått, klart 

 och hälft genomskinligt, med hög och hvass, hvitaktig ryggköl. 

 Käken gulaktig, slät, med 5 — 6 otydliga tvärvågor, halfmånformig, 

 med utböjda, vinglika, slutligen tvära ändar och med ett bredt run- 

 dadt utskott i midten af fi-ämre kanten. Tungmembranen har alla 

 hakarne afrundade i spetsen, midtelsei-iens hakar enkla, sidohakarne 

 af l:sta ordningen på utsidan försedda med en liten knöl och de 

 af 2:dra ordningen med 2 — 3 dylika, hvilka i det närmaste äro 

 lika stora, som hakens egentliga spets. 



Snäckan är aflångt fyrkantig med afrundade hörn, af mycket 

 olika beskaffenhet hos olika individer; än utgöres den af en tunn, 

 hinnartad, silfverhvit och glasklar, alldeles kalklös, 6 mm, lång, 4 

 mm. bred skifva af organisk väfnad, än är på denna skifva kalken 

 oregelbundet afsatt i tunnare eller tjockare lager, så att öfra sidan 

 blir ojemn och sträf och öppningar finnas, genom hvilka underlaget 

 synes, än är skalet af ansenlig tjocklek, pä midten ogenomskinligt, 

 ofvan något konvext, under konkavt, försedt med några få och 

 ytterst fina koncentriska strimmor; 1. 9, lir. 6, tj. .^ mm. 



Föl'(;kouist. Fuktiga löfskogar i närheten af källor och bäckar, 

 isynnerhet Ijokhult, äro älsklingsställen för denna snigel. Från 

 tidigt på våren till långt fram i Oktober ser man honom der efter 

 regn krypa på trädstammarne och ända upp på de öfversta gre- 

 narne eller döljer han sig under den lossnade barken eller uppe- 

 håller sig vid torka djupt inne i hålor af de murkna träden, der 

 stundom 5 — B stycken ligga tillsamman, slingrade om hvarandra, 

 liksom ormarne. Ofta förekommer han äfven under stenar och trä- 

 stycken samt på branta fuktiga bergväggar och här vid Ronneby 

 har jag i slutet af September och under hela Oktober månad under 

 blidare år funnit honom mycket ymnig om morgnarne vid kan- 

 terna af en stor sandgrop på en träd- och busklös slätt. Helst 

 lefver han dock på gamla bokar, ekar och aspar, på hvilka man 

 stundom ser isynnerhet de unga sänka sig från en gren till en 

 annan medelst en slemtråd, som utgår från fotens bakre ända. Om 

 dess lefnadssätt skrifver Mörch anf. st.: "Alle Exemplarer krybe 

 nsesten altid i samme Retning, hvad der läder formode, at de fore- 

 tage regelmsesige Vandringer efter Aarets eller Dögnets Tider. De 

 opholde sig isaer gjerne ved smaa Vandsamlinger i Hulheder i Trae- 



