56 



scus); men i allmänhet upptagas de hithörande arterna mer eller 

 mindre omedelbart under Hyalina eller Zonites. 



7. Zoiiitcs n';)stalliiia (Muller). 

 Testa perfor ata, depressa, fenuissima, liyalina, nitidissima, 

 candida; an fr. 4^]^, planmscuU, ultimus p>enultvmo mnJto latior; 

 ap er tur a ohliqua, semilimaris , suhdepressa, duplo fere latior 

 quani älta; peristoma rectum, simplex. Diam. S—S^j^, alt. 

 Pj^ mm. 



Helix crystallina Miii.LER Verm. Hist. II (1774) p. 23. Nilsson 

 Hist. Moll. Su. (1822) p. 35. Rossmässler Iconogr. VIII (1838) p. 37 

 f. 531. Pfeiffer Monogr. Helic. I (1848) p. 59. Friele Norske Moll. 

 (1853) p. 18. Westeriund Sv. Moll. (1865) p. 41. — Zonites crij- 

 stallinus Moquin-Tandon Moll. Fr. II (1855) p. 89 t. 9 f. 26—29. 

 Jeffreys Brit. Conch. I (1862) p. 170. — Hycdinia crystallina Mörch 

 Syn. Moll. Dan. (1864) p. 14. -• liyalina crystallina Westbrlund 

 Coll. Typ. Moll. Su. (1868) n:o 24. — Zonites crystallina Westerl. 

 Synopsis critica moll. (1870) p. 



Djuret hvitt, utom hals, hufvud och öfre trefvare, som äro 

 ljust blågrå. 



SJcalet plattadt, starkt glänsande, tunt, genomskinligt, glaslikt, 

 färglöst, mycket fint och tätt, nästan blott vid sömmen tydligt tvär- 

 strimmadt; spiran något konvex; vindningarne -i^j^ — 5, långsamt 

 tilltagande, svagt konvexa ; sömmen temligen grund; nafveln myc- 

 ket trång; mynningen sned, halfmånformig, ofta dubbelt så bred, 

 som hög ; munsömmen enkel, hvass, spindelkanten vid vidfästningen 

 utstående, sedan svagt bågböjd. 



— eontracta mh. : anfr. 5 '/2 — 6, tardissime accrescentes, ulti- 

 mus penultimo subaequalis ; diam. '2'^j^ mm. (vindn. Ö*/^— 6, mycket 

 långsamt tillväxande, den ytterste knappt märkbart bredare än den 

 nästföregående; diam. 2^/2 mm.), 



Förekommer i våt mossa, bland multnande blad, under stenar 

 och trästycken, under barken på gamla stubbar, bland gräs och 

 växter i skogar och lundar, vid flodstränder eller ställen, som an- 

 nars äro skuggrika och fuktiga. 



Utbredliiii;^. I Sverige är denna snäcka vidt utbredd i SJcåne, 

 Hall, Blek., Smal., Westergötl., Ösfergötl., Nerihe; på Öland ej 

 sälls. vid Borgholm och Tveta (C. A. W.), i StocMiolmsivokievi ta- 

 gen vid Kungshamn på Sicklaön samt i Stora Angsviken på 

 Wermdön (Hartman), finnes i Westml. sparsamt vid Klacken i 

 Norbergs s:n (C. H. J.). I Norge är den funnen sparsamt om- 



