87 



1. unicolor (enfärgad). 



2. fasciata (med band). 



a. 1, O, 4, 5. 1). Tl^, 4, 5. c. O, O, 4, 5. 

 r/. O, 2, 3, 4, 5. e. O, O, 3, 4, 5. 



Förekouist. Trädgårdar och angränsande parkanläggningar äro 

 de ställen, i hvilka denna Helix hos oss förekommer. Här uppe- 

 håller han sig på marken bland vissnadt löf, vid trädi'ötter, bland 

 stenar, stundom uppkrupen på trädstammarne och på lägre buskar. 

 Redan i September drager sig hos oss denna sydbo från verlden, 

 gräfver sig med den stora och muskulösa foten en håla i jorden, 

 lagom stor för skalet, och bekläder detta sitt vinterqvarter med 

 torra blad o. dyl., som han fäster genom sitt slem. Derefter till- 

 sluter han mynningen af skalet med ett tjockt kalklock, som till 

 formen är äggrundt, från spetsen till inre sidans midt djupt inbug- 

 tadt, utvändigt kalkhvitt, invändigt gulbrunt, rundtomkring med en 

 inviken kant. Enligt Hartmann är det omöjligt för snigeln att förfär- 

 diga ett nytt kalkskal, om det först gjorda borttages, utan endast ett 

 genoaiskinligt slemlock. Några millimeter bakom det yttre tjocka 

 epiplu-agmat, bildar han 2 — 3 mycket tunna, men mycket sega, 

 pergamentlika lock, det innersta alldeles invid djuret, förenade ge- 

 nom en slags nafvelsträng i midten, hvilken sträng ändar i sjelfva 

 lunghålan. Till det kalklika epiphragma går aldrig denna sträng 

 fram, ej heller har jag funnit i midten af det förra det lilla hål, 

 som Turton säger att der skall finnas och hvarigenom djuret äfven 

 under vintersömnen skulle erhålla luft utifrån. Då locket på våren 

 lösgöres vid någon af sidorna, lossnar det hastigt rundtomkring un- 

 der en stark utströmning af luft. Jag antager derföre, att det en- 

 dast är genom denna bakom det kalkartade epiphragmat instängda 

 luften, som respirationen under vinterdvalan försiggår, hvadan san- 

 nolikt denna luft om våren antingen helt och hållet eller till stör- 

 sta delen utgöres af kolsyregas. Enligt Gaspard äro de inre per- 

 gamentlika locken flera vid slutet af vintern än vid dess början, 

 flera hos snäckor i bergsbygden än på låglandet. Ur sin vinter- 

 dvala vaknar djuret i våra nordliga bygder först i slutet af April 

 eller början af Maj, stundom först i slutet af Maj, och börjar ge- 

 nast att äta med en appetit, som är ganska naturlig efter 7 — S 

 månaders fullkomlig fasta. Så snart hungern blifvit stillad börjar 

 parningen och några veckor derefter läggas äggen , till antalet 

 60 — 90, klotrunda, stora som ärter, "till färg och consistence myc- 



