88 



ket lika bär af misteln" (Jeffr.), med ett opakt, grönaktigt hvitt 

 kalkskal, som, enligt Turpin, på inre sidan har en otalig mängd 

 små rhomboidiska kristaller. Aggen läggas i små högar i ett slags 

 näste, som djuret gräfver i lös jord, och de utkläckas under 20 — 45 

 dagar, alltefter årstiden och temperaturen. Den ur ägget komne 

 ungen närer sig till en början blott af äggskalet, hvilket han helt 

 och hållet förtär, hksora ungarne hos landvertebraterna (Jeffr.). 

 Denna art kallas stundom äpplesnäcka i tanke att den erhållit sitt 

 vetenskapliga speciesnamn med anledning af skalets form (pomum, 

 äpple), men redan Plinius och Dioscorides kallade den pomatia 

 efter 7T(7)uc(, lock. 



Itbredllillg. I Sverige, liksom i alla angränsande länder, är 

 denna snäcka endast utplanterad i trädgårdar och har ifrån dem utbredt 

 sig till kringliggande pai"kanläggningar o. dyl. st. I Släne är den 

 icke sällsynt och finnes på många ställen i stor ymnighet ; vid och 

 i Lund, Malmö, Belteberga, Råbelöf, Bäckaskog, Kristianstad o. s. v. 

 I nilrheten af Kjuge vid Bäckaskog förekommer den i en skogs- 

 dunge, enl. Malm. För öfrigt finnes denna art hos oss icke annor- 

 städes än vid Sfoclihohn (men der på en mängd lokaler, såsom i 

 parkerna vid Karlberg, Ulriksdal, Drottningholm och Svartsjö, vid 

 Ingenting i trädgården, emellan jMarigeberg och Konradsberg, sär- 

 deles i diken, vid Ulfsunda, på nedre afsatserna af berget vid 

 Nacka, enl. Wikström, samt ymnig i Skurupark på Sicklaön, enl. 

 H.^rtman), dit konung Fredrik I:ste skall hafva låtit från Tyskland 

 införskrifva och utplantera den (enl. Fischerström), i Wesiml. i 

 gamla parker kring Mälaren, ss. Tidö, Fullerö (C. H. J.) samt på 

 Linnés Hammarby vid Z7p.srt7«. I Norge finnes den blott i bota- 

 niska trädgården vid Kristiania (Friele). I Danmark "vistnok paa 

 de fleste Herregaarde og paa alle forhenvserende Klostre överalt i 

 Landet" (Mörch), på öarne och halfön isynnerhet vidt utbredd, 

 i trädgårdar och skogsbryn, isynnerhet i närheten af städer och 

 herregårdar, på Bornholm i trädgården vid Kannikkegaarden, enligt 

 sägen dit införd från Kjöbenhavn för 15 — 20 år sedan (C. M. P.). 



Från mellersta delarne af England och Sverige (södra Norge 

 och Finland?) är denna snäcka utbredd till Lombardiska låglandet, 

 hvarifrån den genom Istrien, Dalmatien och Ungern utbreder sig 

 sig till Polen och Ukraine, från Siebenbiirgen till Krim och är äf- 

 ven funnen på ön Salian vid Kurs utlopp i Kaspiska hafvet. På 

 många ställen i södra och mellersta delarne af Tyskland och Frank- 

 rike, i Holland och Belgien allmän, men i allmänhet är den lokal. 



