122 



nom mellersta och vestra Europa till södra England (saknas i Wales, 

 Skottland ocli Irland) och Finland, hvarest den är iakttagen blott 

 på några få ställen i sydhgaste delen. Mot så väl sin södra, som 

 sin norra gräns blir den allt sällsyntare och sporadisk ; så synes den 

 saknas vid Berlin ocli i prov. Preussen vara inskränkt till trädgår- 

 darne ; i Krain är den mycket sällsynt, i Portugal funnen blott vid 

 Oporto och i Spanien är den icke iakttagen. Dess gräns mot öster 

 synes vara Böhmen. Saknas i hela Ryssland (utom, såsom ofvan 

 är nämndt, i sydligaste delen af Finland). 



Anm. Linné tog 1741 på Öland, på Vickleby berg, '/g mil norr om 

 Resmo (se hans Öländska Resa sid. 65), bland kalkklipporna en snäcka, 

 hvilken han genast fann "besynnerlig genom sin skarpa kant." I Fauna 

 Suecica ed. 2 fick denna snäcka namn af Helix albclla och beskrifves 

 sålunda: praecedenti (H. lapicida) multoties minor; testa supra plana fere 

 est, subtus valde gibba et perforata umbilico; acies lateralis in hac ver- 

 sus latus planum, contrario ac in praecedenti modo, ubi margo in medio 

 anfractus; hinc dum apertura prsecedentis ovata est, huic erit dimidiatio 

 cordata s. cordis longitudinaliter dissecti dimidium referens, nullo modo 

 margine dilatata ; hsec constat anfractibus tribus vel quattuor, prpecedens 

 vero anfractibus quinque." Sedermera har dess öde varit att af alla för- 

 fattare misskännas och för alla vara en svårlöst gåta. Muller (Hist. Verm. 

 II p. 26) ansåg den vara synonym med sin Helix explanata (injura forte 

 aéris dealbata Linnoso albella dicitur : Miill.), hvartill äfven Linné gaf an- 

 ledning genom den felaktiga citationeu af Gualtieiu Test. Tabl. III, f. 9, 

 och i följd af prioritetslagen gaf derföre Drapaknaud (Tabl. Moll. p. 90, 

 Hist. p. 113) Helix explanata Miill. namnet Helix albella, hvilket efter 

 honom Lamarck, Risso, Bkc k m. fl. gjorde, och är detta så till vida rätt, 

 som Linné sjelf sedermera (Syst. Nat. XII) på den rätta H. explanata 

 Mull. öfvertlyttade namnet II. albella, säkerligen sedan de Öländska exem- 

 plaren af den ursprungliga H. alb. förkommit. Denna förvexHng är ock 

 lätt förklarlig såväl af den stora formlikhet, som råder emellan alla sta- 

 dier af H. explanata och Linnés H, albella ("testa supra plana, subtus 

 valde gibba, apertura dimidiatio cordata" etc), som ock af Linnés stora 

 liknöjdhet för deima del af zoologien. Uti Linnés i London förvarade 

 samlingar ligger H. explanata under namn af H. albella (enligt "Ipsa 

 Linnsei Conchylia, by S. Hanley, London 1855"), men derföre bör icke 

 den förra, som blott finnes i södra Frankrike och Algier, bära det sed- 

 nare namnet, som gafs åt en helt annan, om än beslägtad, art. Nilsson 

 (Hist. Moll. p. 29) förmodade, att Linné haft för sig en ung, icke utbil- 

 dad, H. rotunäata, men en sådan med "3- -4 anfr." har icke mera än 

 2 — 2'/, mm. diameter, således icke att jemföra med H. lapicida och dess- 

 utom långtifrån öfverensstämmande med Linnés beskrifning, hvarjemte 

 det bör tilläggas, att den alldeles saknas i den trakt, der Linné fann sin 

 H.' albella. Rossmässler (Iconogr. V & VI p. 35, VII & VIII p. 41) var 



